Справа № 186/2756/25
Провадження № 3/0186/70/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
в справі про адміністративне правопорушення
23 лютого 2026 року      м. Шахтарське.
Суддя Шахтарського міського суду Дніпропетровської області Янжула С.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшла від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором ТОВ «АЗС ЕКО-РЕСУРС», РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , притягнутого по ч.1 ст.164 КУпАП,
В С Т А Н О В И Л А :
24 листопада 2025 року о 12:51 годині на АЗС ТОВ «АЗС ЕКО-РЕСУРС», розташованій по вул. Кобзаря, 19 в м. Шахтарському, Синельниківського району, Дніпропетровської області, здійснювалася роздрібна торгівля пальним без наявної діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, чим порушено ст.29 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилянтів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального». Порушення зафіксовано в акті фактичної перевірки № 4989/04-36-09-01/45730394 від 25 листопада 2025 року. 
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав письмове клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, яке обґрунтоване тим, що: 
-на момент проведення фактичної перевірки за адресою: Дніпропетровська область, м. Шахтарське, вул. Кобзаря, 19 господарська діяльність ТОВ «АЗС ЕКО-РЕСУРСС» фактично не здійснювалася; 
-на об`єкті проводилися виключно підготовчі та ремонтні роботи; пальне не зберігалося, не відпускалося та не реалізовувалося; 
-працівники Товариства та директор підприємства були відсутні. 
-контролюючим органом не встановлено та не зафіксовано факту фізичного відпуску пального; використання паливороздавальних колонок або резервуарів; передачі пального покупцю; повернення пального після так званої контрольної закупки. 
-єдиною підставою для висновків податкового органу є чек платіжного термінала, який не підтверджує події адміністративного правопорушення, оскільки не містить відомостей про особу продавця; факт передачі пального; волевиявлення суб`єкта господарювання. 
-матеріали справи не містять жодного доказу, що реалізацію пального здійснював ОСОБА_1 ; дії вчинялися працівниками або уповноваженими представниками ТОВ «АЗС ЕКО-РЕСУРСС»; існували трудові або цивільно-правові відносини з невстановленими особами. Самовільні дії третіх осіб не можуть утворювати склад правопорушення у діях директора підприємства ОСОБА_1 
-контролюючим органом не доведено умисел ОСОБА_1 ; не доведено необережність; не доведено можливість контролю дій третіх осіб. 
-подія правопорушення відсутня, оскільки контролюючим органом не встановлено та не зафіксовано факту здійснення господарської діяльності з торгівлі пальним, не доведено факту фізичного відпуску пального, не зафіксовано продавця та не підтверджено передачу товару покупцю; 
-склад адміністративного правопорушення відсутній, оскільки не встановлено суб`єкта правопорушення, відсутня вина особи, не доведено умисел або необережність, а також відсутній причинний зв`язок між діями ОСОБА_1 та інкримінованим порушенням; 
-матеріали, на які посилається контролюючий орган, не відповідають вимогам статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а отже не можуть підтверджувати наявність складу правопорушення.
Вивчивши клопотання, матеріали справи, приходжу до наступного висновку.
У відповідність ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративна відповідальність.
Згідно з вимогами ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
У ст.251 КУпАП перелічені докази, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно статті 280 КУпАП – орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Диспозиція частини першої статті 164 КУпАП?передбачає адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Згідно ст.29 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилянтів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» роздрібна торгівля пальним здійснюється суб`єктом господарювання за наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним. Суб`єкти господарювання отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:
-протоколом про адміністративне правопорушення №66296/04-36-09-04/45730394 від 09 грудня 2025 року, складеним головним державним інспектором відділу ГУ ДПС у Дніпропетровській області;
-актом від 25 листопада 2025 року про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, згідно якого здійснено перевірку торгового об`єкту – АЗС, розташованої по вул. Кобзаря, 19 в м. Шахтарському, Синельниківського району, Дніпропетровської області. Перевірку здійснено у присутності представника суб`єкта господарювання – оператора АЗС, який відмовився надавати інформацію про себе. Ліцензія на право здійснення роздрібної торгівлі пальним відсутня. Перевіркою встановлено, що за вищевказаною адресою знаходиться АЗС з роздрібної торгівлі пальним, а саме: А-92, ДП, газу скрапленого. Суб`єкт господарювання, який здійснює господарську діяльність на зазначеній АЗС – ТОВ «АЗС ЕКО-РЕСУРС» (ЄДРПОУ 45730394) в особі директора ОСОБА_1 . Ціна на А-92 складає 51,95 гривень. 24 листопада 2025 року приблизно о 12650 годині перевіряючими була здійснена покупка бензину А-92 на загальну суму 200 гривень. Оператором фіскального чеку не надано у зв`язку з відсутністю реєстратора розрахункових операцій. Видано чек № 372, в якому зазначено назву підприємства, його ЄДРПОУ, адресу. На АЗС є паливо – роздавальна колонка з двома витратомірами лічильників, з яких роздають А-92, ДП, та одна колонка відноситься до газу скрапленого з одним витратоміром лічильником. За результатами перевірки встановлено, що ТОВ «АЗС ЕКО - РЕСУРС» на вищевказаній АЗС здійснено реалізацію бензину А-92 без відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним. Оператор відмовився від підписання направлень на перевірку, про що було складено акт відмови від підпису;
-копією чека № 372, виданого 24 листопада 2025 року о 12:50 годині, на суму 200 гривень, на якому зазначено назву ТОВ «АЗС ЕКО-РЕСУРС», адресу: вул. Кобзаря , 16, м. Шахтарське, Синельниківського району, код ЄДРПОУ 45730394;
-актом від 25 листопада 2025 року, згідно якого відповідальна особа, яка здійснювала розрахункові операції на АЗС по вул. Кобзаря, 19 в м. Шахтарському, що належить ТОВ «АЗС ЕКО -РЕСУРС» відмовилась від ознайомлення та підписання акту фактичної перевірки від 25 листопада 2025 року. 
Стосовно клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі необхідно зазначити наступне.
У вказаному клопотанні вказано, що єдиною підставою для висновків податкового органу є чек платіжного термінала, який не підтверджує події адміністративного правопорушення, оскільки не містить відомостей про особу продавця; факт передачі пального; волевиявлення суб`єкта господарювання.
Натомість, ОСОБА_1 не наводить жодних відомостей про те, яким чином та у зв`язку з чим зазначений чек був виданий, за що отримана оплата в сумі 200 гривень, чому на чеку зазначено суб`єкт господарювання, керівником якого він є, та адресу АЗС, тоді як в акті перевірки контролюючого органу обставини отримання вказаного чеку зазначені і ніяким чином ОСОБА_2 не спростовані . 
Доводи, викладені ОСОБА_1 в клопотанні, не підтверджені ніякими доказами та жодним чином не спростовують обставини, встановлені представниками контролюючого органу під час перевірки АЗС та зафіксовані у відповідному акті, а саме: факт роздрібної торгівлі пальним без отримання відповідної ліцензії. 
У рішенні ЄСПЛ № 980_360 по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» від 21 січня 1999 року вказується, що у рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різною залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.
Таким чином, аналізуючи докази по справі, дійшла висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.
Згідно ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що пом`якшують відповідальність – не встановлено.
Обставин, що обтяжують відповідальність -? ? не встановлено.
При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , всі обставини справи в їх сукупності та вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст.164 КУпАП.
Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605,60 гривень, оскільки правопорушення вчинене у 2025 році.
Керуючись ст.24,? ? ст.40-1 , ч.1 ст. 130, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Визнати  ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, без конфіскації виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення. 
Штраф має бути сплачений  ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст.300-1 КУпАП, а у разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Копія платіжного документу подається до суду.
У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови в частині стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з  ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень на користь держави.
Стягнути з  ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 гривень.
Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: С.А.Янжула.

Постанова набирає законної сили ______________________
Строк пред`явлення постанови до виконання _______________________