КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/7015/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Петренко О.С., розглянувши в порядку спрощеного (письмового) провадження в м. Кропивницькому адміністративну справу 
за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 
до відповідача: Державної служби з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду /контролю/ у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті, вул. Антоновича, 51, м. Київ, 03150
про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарських штрафів від 30.09.2025 року ОПШ №043522, ОПШ №043523, ОПШ №043524,ОПШ №043525.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржувані постанови прийняті з порушенням, а тому підлягають скасуванню.
Ухвалою суду від 28.10.2025 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. 
Від представника відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому він просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі (а.с.34-43).
Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив (а.с.102-108).
Від представника відповідача до суду надійшли додаткові пояснення (а.с.113-114).
Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

1. Щодо постанов №ОПШ 043522 та №ОПШ 043523 від 30.09.2025.

07.08.2025 посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області на а/д Т 1511 (О 150514 Братське-Вознесенськ) (дорога місцевого значення) виїзд проводилась рейдова перевірка, під час якої був зупинений транспортний засіб марки DAF 95.430 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) напівпричіп SCHMITZ (реєстраційний номер НОМЕР_2 ) під керуванням водія ОСОБА_2 .
Під час здійснення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, а саме: під час проведення документального габаритно-вагового контролю встановлено порушення Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абзацом 17 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: здійснення перевезення вантажу згідно товарно-транспортної накладної від 07.08.2025 №б/н з перевищенням вагових норм, так, фактична загальна маса транспортного засобу разом з вантажем склала 39 740 кг при нормативно допустимих для доріг місцевого значення 24 000 кг, відсоток перевищення склав 65,58 %.
Відповідальність за зазначене порушення передбачена абзацом 17 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".
Крім того, встановлено, що автомобільний перевізник не забезпечив водія належно оформленою товарно-транспортною накладною або іншим установленим документом на вантаж (надана ттн від 07.08.2025 №б/н не містить коду ЄДРПОУ замовника, відправника та вантажоодержувача). Відповідальність за зазначене порушення передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".
На підставі Акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом від 07.08.2025 № ОАР 038799 винесено оскаржувані постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 30.09.2025 ОПШ 043522, ОПШ 043523, якими до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17 000 грн. та 51 000 грн.

2. Щодо постанов №ОПШ 043525 та №ОПШ 043524 від 30.09.2025

07.08.2025 посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області на а/д Т 1511 (О 150514 Братське- Вознесенськ) (дорога місцевого значення) виїзд проводилась рейдова перевірка, під час якої був зупинений транспортний засіб марки DAF 98.430 (реєстраційний номер НОМЕР_3 ) напівпричіп CARNEHL (реєстраційний номер НОМЕР_4 ) під керуванням водія ОСОБА_3 .
Під час здійснення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, а саме: під час проведення документального габаритно-вагового контролю встановлено порушення Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абзацом 17 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: здійснення перевезення вантажу згідно товарно-транспортної накладної від 07.08.2025 №б/н з перевищенням вагових норм, так, фактична загальна маса транспортного засобу разом з вантажем склала 39 220 кг при нормативно допустимих для доріг місцевого значення 24 000 кг, відсоток перевищення склав 63,41 %.
Відповідальність за зазначене порушення передбачена абзацом 17 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".
Крім того, встановлено, що автомобільний перевізник не забезпечив водія належно оформленою товарно-транспортною накладною або іншим установленим документом на вантаж (надана ттн від 07.08.2025 №б/н не містить коду ЄДРПОУ замовника, відправника та вантажоодержувача ). Відповідальність за зазначене порушення передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".
Автомобільним перевізником в документах на вантаж вказано ФОП ОСОБА_1 .
У зв`язку з чим, було встановлено порушення, відповідальність за які передбачена абзацами 3 та 17 частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ. Зазначене порушення знайшло своє відображення в акті від 07.08.2025 № ОАР 038906.
На підставі Акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом від 07.08.2025 № ОАР 038906 винесено оскаржувані постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 30.09.2025 ОПШ 043524, ОПШ 043525, якими до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17 000 грн. та 51 000 грн.
Не погодившись з вказаними постановами, позивач звернувся до суду з даним позовом. 
Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 2статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є Закон України "Про автомобільний транспорт" № 2344-III від 05.04.2001, відповідно до статті 1 якого автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами (далі - Закон № 2344-III).
Згідно зі ст. 6 Закону № 2344-III державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Планові перевірки проводяться не частіше одного разу на рік. Орган державного контролю не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку проведення планової перевірки письмово повідомляє про це автомобільного перевізника, якого буде перевіряти. Позапланові перевірки проводяться лише на підставі заяви (повідомлення в письмовій формі) про порушення автомобільним перевізником вимог законодавства про автомобільний транспорт уповноваженими особами органів, яким надано право здійснення державного контролю, з метою перевірки наведених фактів та виконання припису про порушення зазначеного законодавства. Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.
Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі - Порядок № 1567), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.
Згідно з п. 2 Порядку № 1567, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
Приписами п. 3 Порядку № 1567 визначено, що органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.
Відповідно до п. 4 Порядку №1567 державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Згідно із п. 12 - 14 Порядку №1567, рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.
Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
Відповідно до пункту 16 Порядку №1567 під час рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю, регламентованого Порядком №879.
Пунктами 3, 4 Порядку №879 визначено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху; робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м.Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.
За змістом пунктів 16, 18, 19 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль. За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення. Під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку.
Частиною третьою статті 48 Закону №2344 передбачено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.
Відповідно до частини 2 статті 29 Закону України "Про дорожній рух" з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Положеннями статті 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30, транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Відповідно доп.22.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі по тексту -ПДР), маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.
Пунктом 22.5 ПДР передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11т, здвоєні осі - понад 16т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11т, здвоєні осі - понад 18т, строєні осі - понад 24т або фактичною масою понад 44т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.
При цьому, законодавством визначено граничні габаритно-вагові норми загальної маси навантаження автомобілів та навантаження на їхню строєну вісь.
Правила перевезення неподільного та подільного вантажів у випадку перевищення вагових або габаритних параметрів є різними:
- перевезення неподільного вантажу допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі;
- перевезення подільного вантажу не допускається взагалі.
Як встановлено судом та не заперечується сторонами, рейдовою перевіркою було встановлено, що водії, керуючи транспортними засобами марки DAF 95.430 та DAF 98.430, здійснювали перевезення вантажу згідно з товарно-транспортними накладними. Під час проведення перевірки відповідачем було проведено лише документальний габаритно-ваговий контроль на підставі вказаних товарно-транспортної накладних та встановлено, що при дозволених для доріг місцевого значення 24 т, фактична маса становить 39740 та 39220 кг відповідно.
Зі змісту актів проведення рейдових перевірок (а.с.14,16) встановлено, що водіями були надані пояснення про причини порушень, в яких останні зазначили, що на зазначеній ділянці дороги відсутні дорожні знаки вантажопідйомності або знаки, які забороняють проїзд, а тому ними не було допущено порушення Правил дорожнього руху, оскільки перевищення транспортним засобом вагових параметрів відсутнє.
Відповідно до пункту 20 Порядку №879 за результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.
Документальний габаритно-ваговий контроль передбачає визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу (підпункт 5-1 пункту 2 Порядку №879).
Згідно підпункту 11 пункту 2 Порядку №879, точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті.
Суд зазначає, що надана для перевірки товарно-транспортна накладна є документом, який призначений для: обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, прибуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку.
Тобто, товарно-транспортна накладна, як первинний документ бухгалтерського обліку, об`єктивно підтверджує кількісні та якісні характеристики вантажу, проте такий документ не може бути єдиною підставою для визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу, незважаючи на те, що такі відомості зазначаються у ній.
Суд зауважує, що в даному випадку, посадовими особами Укртрансбезпеки під час здійснення документального габаритно-вагового контролю, всупереч вимогам Порядку №879, об`єктивно не встановлено фактичну масу транспортного засобу, оскільки було встановлено лише вагу вантажу згідно наданої ТТН, що відображено в довідках про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акту перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів (а.с.13,14, 17).
В даному випадку, посадовими особами Укртрансбезпеки під час здійснення документального габаритно-вагового контролю, всупереч вимогам Порядку №879, об`єктивно не встановлено фактичну масу транспортного засобу, оскільки було встановлено вагу вантажу згідно лише наданих ТТН.
Відтак, оскаржувані постанови ОПШ 043523, ОПШ 043525 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу є протиправними та такими, що підлягає скасуванню.
Правилами № 363 визначено:
вантажовідправник - будь-яка фізична або юридична особа, яка подає перевізнику вантаж для перевезення;
вантажоодержувач - будь-яка фізична або юридична особа, яка здійснює приймання вантажів, оформлення товарно-транспортних документів та розвантаження транспортних засобів у встановленому порядку;
перевізник - фізична або юридична особа - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами;
товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.
Абзацом першим пункту 11.1 глави 11 Правил № 363 закріплено, що основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.
Товарно-транспортна накладна може оформлюватись суб`єктом господарювання без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які надають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора (абзац другий пункту 11.1 глави 11 Правил № 363).
Відповідно до пункту 13.1 глави 13 Правил № 363 перевізник здає вантажі у пункті призначення вантажоодержувачу згідно з товарно-транспортною накладною.
Суд вважає за необхідне зазначити, що обов`язкові реквізити товарно-транспортної накладної - це інформація, яку повинна містити товарно-транспортна накладна та за відсутності якої документ втрачає визначений Правилами № 363 статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.
Наведене свідчить про те, що на момент проведення перевірки вищевказаних транспортних засобів, у водіїв була наявна ТТН заповнена неналежним чином, у яких були відсутні ЄДРПОУ замовника, відправника та вантажоодержувача.
Згідно з абзацами першим, третім частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Таким чином, посадовими особами відповідача правомірно було застосовано адміністративно-господарський штраф до автомобільного перевізника з підстав, зазначених у Постанові про застосування адміністративного господарського штрафу № ОПШ 043522, № ОПШ 043524, а відтак вони не підлягають скасуванню.
Щодо доводів позивача з приводу того, що водій не зобов`язаний перевіряти достовірність вказаної вантажовідправником інформації спростовується п. 10.6. Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997, а саме після укладення Договору або разового договору Перевізник має право відмовитись від приймання вантажу для перевезення, якщо Замовником не підготовлено вантаж чи необхідні товарно-транспортні документи або без попереднього узгодження з Перевізником змінені реквізити цих документів. Наведене свідчить, що автомобільний перевізник повинен перевіряти належність наданої йому товарно-транспортної накладної.
Суд також враховує інші аргументи сторін, зазначені у заявах по суті справи, однак зауважує, що встановлені судом обставини є самостійними та достатніми підставами для прийняття рішення по суті спору.
Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частиною другою статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов – задовольнити частково.
Визнати протиправними та скасувати постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарських штрафів від 30.09.2025 року №ОПШ №043523, №ОПШ №043525.
В задоволенні решти позовних вимог, щодо визнання протиправними та скасування постанов від 30.09.2025 року № ОПШ 043522, № ОПШ 043524 - відмовити. 
Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1020 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті
Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалами Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06.02.2026 року та від 19.02.2026 у справі №340/7015/25, що стосуються постанов Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарських штрафів від 30.09.2025 року №ОПШ №043523, №ОПШ №043525 - втрачають дію з дня набрання чинності рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду у справі №340/7015/25.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України.
Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту. 

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду О.С. ПЕТРЕНКО