РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

м. Вінниця
18 березня 2026 р.  Справа № 640/18960/21

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства "Укргазвидобування" до Державної податкової служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:
Акціонерне товариство «Укргазвидобування» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової служби України, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Державної податкової служби України, яка полягає у ненаданні нової індивідуальної податкової консультації за запитом Акціонерного товариства «Укргазвидобування» від 07.08.2019 №41.1.2-019-5498 «Щодо надання податкової консультації» з урахуванням висновків суду у справі №640/25614/19;
- зобов`язати Державну податкову службу України надати нову індивідуальну консультацію за запитом Акціонерного товариства «Укргазвидобування» від 07.08.2019 №41.1.2-019-5498 «Щодо надання податкової консультації» з урахуванням висновків суду у справі №640/25614/19.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.07.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
10.09.2021 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому заперечує щодо задоволення даного позову та зазначає, що рішення суду у справі №640/25614/19 ДПС виконано та позивачу надано нову індивідуальну податкову консультацію №3186/ІПК/99-00-04-01-03-06 від 31.08.2021, яку направлено платнику.
22.09.2021 позивачем подано відповідь на відзив, в якій вказує, що 31.08.2021 відповідач надав іншу індивідуальну податкову консультацію. При цьому, надав її без врахування висновків суду у справі №640/25614/19, які є обов`язковими до врахування, що є порушенням п. 53.2 ст. 53 ПК України.
Крім того, представником позивача заявлено клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.09.2021 року у задоволенні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відмовлено.
На виконання Закону України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 № 399, Київським окружним адміністративним судом направлено цю адміністративну справу до Вінницького окружного адміністративного суду.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2025 дана справа передана на розгляд судді Вінницького окружного адміністративного суду Віятик Наталії Володимирівні.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 10.03.2025 прийнято справу до свого провадження, розпочато розгляд справи спочатку та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні). Крім того, надано учасникам справи строк для надання письмових пояснень.
30.05.2025 позивачем подані додаткові пояснення, в яких зазначає, що відповідно до п. 53.2 ст. 53 ПК України, платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому у паперовій або електронній формі індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору. Скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду. Протягом 30 календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду про скасування наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, або контролюючий орган з урахуванням висновків суду зобов`язані опублікувати узагальнюючу податкову консультацію або надати платнику податків індивідуальну податкову консультацію.
Однак, інша індивідуальна податкова консультація №3186/ІПК/99-00-04-01-03-06 від 31.08.2021 (далі – Нова податкова консультація) надана Відповідачем з порушенням строків, встановлених п. 53.2 ст. 53 ПК України, в той час як рішення суду у справі №640/25614/19 набрало законної сили 08.12.2020, а з даним позовом Позивач звернувся 06.07.2021. Водночас, зі змісту наданої Нової податкової консультації вбачається, що Відповідач надав її без врахування висновків суду у справі №640/25614/19, які є обов`язковими до врахування, що є порушенням вимог п. 53.2 ст. 53 ПК України.
26.06.2025 відповідачем також подані додаткові пояснення, в яких заперечує щодо задоволення даного позову та зазначає, що рішення суду у справі № 640/25614/19 ДПС України виконано в повному обсязі, що підтверджується новою індивідуальною податковою консультацією від 31.08.2021 № 3186/ІПК/99-00-04-01-03-06, яку направлено платнику.
Крім того, відповідачем заявлено клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 18.03.2026 відмовлено у задоволенні вказаного клопотання.
Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Акціонерне товариство «Укргазвидобування» (ідентифікаційний код: 30019775, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявська, буд. 26/28) з 28.08.1998 зареєстровано як юридична особа, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
12.08.2003 Міністерством екології та природних ресурсів України видано АТ «Укргазвидобування» спеціальний дозвіл (реєстраційний номер 2386) на користування надрами, а саме геологічне вивчення в т.ч. дослідно-промислову розробку Комишнянського родовища.
31.10.2011 Державною службою геології та надр України видано АТ «Укргазвидобування» спеціальний дозвіл (реєстраційний номер 5411) на користування надрами, а саме видобування вуглеводнів на Комишнянському родовищі.
Акціонерне товариство «Укргазвидобування» звернулося до Державної фіскальної служби із зверненням від 07.08.2019 № 41.1.2-019-5498 щодо отримання індивідуальної податкової консультації в письмовій формі з наступного питання: «Чи може АТ «Укргазвидобування» застосувати до ставок рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та конденсату, видобування яких здійснюється на Комишнянському газоконденсатному родовищі коригуючі коефіцієнти - 0,88 та 0,96?».
За результатом розгляду звернення позивача, Державною податковою службою України надано індивідуальну податкову консультацію від 13.09.2019 № 178/6/99-00-04-04-03-15/ІПК, в якій з посиланням на норми Положення про порядок розробки та обґрунтування кондицій на мінеральну сировину для підрахунку запасів корисних копалин у надрах, затвердженого наказом Державної комісії України по запасах корисних копалин від 07.12.2005 № 300, зазначено, що оскільки процедура ціноутворення для постачання природного газу, у тому числі для населення, а також розмір рентної плати з 2011 року суттєво змінилися, то техніко-технологічні та фінансово-економічні кондиції на мінеральну сировину (параметри, що визначають сукупність вимог до якості та кількості корисних копалин, гірничо-геологічних та інших умов розробки родовища), надані у користування товариству ділянки надр, затверджені експертизою у 2011 році, які впливають на кондиції, що використовуються для обчислення розрахункових показників геологічно-економічної оцінки запасів корисних копалин ділянки надр, і таким чином в інших умовах господарювання, не відповідає поточним реаліям, у зв`язку з чим право на застосування Товариством коригуючих коефіцієнтів не може бути обґрунтоване.
Відповідачем зазначено, що Товариству з метою коректного визначення фінансово-економічних кондицій, які застосовуються для обчислення податкових зобов`язань з рентної плати необхідно уточнити та затвердити всі параметри кондицій, у тому числі за процедурою повторної експертизи запасів корисних копалин ділянки надр.
Позивач, вважаючи, що надана податкова консультація не надає відповіді на поставлені запитання, звернувся до суду за захистом свого права.
За результатами судового розгляду, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.06.2020, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2020 у справі № 640/25614/19, адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано податкову консультацію Державної податкової служби України «Про рентну плату за користування надрами» від 13.09.2019 № 178/6/99-00-04-04-13-15/ІПК.
Позивач направив на адресу відповідача лист №41.1-019-2009 від 09.06.2021 щодо надання нової податкової консультації, в якому просив виконати вимоги п. 53.2 ст. 53 ПК України і надати нову податкову консультацію, оскільки такої не отримав.
Позивач зазначає, що незважаючи на те, що судове рішення у справі №640/25614/19 набрало законної сили ще 08.12.2020, а Податковий кодекс України зобов`язує контролюючий орган надати платнику податків нову індивідуальну податкову консультацію, відповідач на дату подання позову (06.07.2021) не надав нову індивідуальну податкову консультацію, як того вимагає п. 53.2 ст. 53 ПК України, що слугувало підставою звернення до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, які виникають з приводу справляння податків і зборів, порядок адміністрування податків і зборів, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства в Україні регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI.
Відповідно до п.п. 14.1.172 п. 14.1. ст.14 Податкового кодексу України податкова консультація - індивідуальна податкова консультація та узагальнююча податкова консультація, що надаються в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно з п.п. 14.1.172-1 п. 14.1. ст.14 Податкового кодексу України індивідуальна податкова консультація - роз`яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.
Згідно з пунктом 52.1 статті 52 ПК України за зверненням платників податків у паперовій або електронній формі контролюючий орган, визначений підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, надає їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.
Індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію (пункт 52.2 статті 52 ПК України).
Пунктом 52.3 статті 52 ПК України передбачено, що за вибором платника податків індивідуальна податкова консультація надається в усній, у паперовій або електронній формі. Індивідуальна податкова консультація, надана у паперовій або електронній формі, обов`язково повинна містити назву - індивідуальна податкова консультація, реєстраційний номер в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій, опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства.
Відповідно до пункту 53.1 статті 53 ПК України у разі коли положення індивідуальної податкової консультації суперечать положенням узагальнюючої податкової консультації, застосовуються положення узагальнюючої податкової консультації.
Платник податків та/або податковий агент, які діяли відповідно до податкової консультації, не звільняються від обов`язку сплати податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом.
За приписами пункту 53.2 статті 53 ПК України платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому у паперовій або електронній формі індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору.
Скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.
Протягом 30 календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду про скасування наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, або контролюючий орган з урахуванням висновків суду зобов`язані опублікувати узагальнюючу податкову консультацію або надати платнику податків індивідуальну податкову консультацію.
Аналіз вказаних норм свідчить, що податкова консультація за своєю правовою природою є фактично відповіддю контролюючого органу платнику податків на його питання й повинна містити конкретні роз`яснення такому платнику практичної форми та/або моделі його поведінки у визначеному колі податкових правовідносин.
Отже, індивідуальна податкова консультація, як методична й практична допомога платнику при виконанні ним податкового обов`язку, фактично, за всіма процедурами (нарахування та сплата платежів, пені, штрафних санкцій, оскарження дій контролюючих органів тощо): 1) надається платнику податків для правильності практичного застосування конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування, нарахування та сплати податків чи зборів безпосередньо у його податковому обліку при здійсненні ним господарської діяльності; 2) має індивідуальний характер і може використовуватися лише платником податків, якому така консультація надана; 3) не може встановлювати (змінювати чи припиняти) відповідну норму законодавства, а лише надає роз`яснення щодо практичного її застосування; 4) має мету - викладення (роз`яснення) платнику податків офіційного розуміння контролюючим органом змісту конкретної правової норми з питань оподаткування для забезпечення правильного її застосування.
При цьому, платнику надано право оскаржити до суду, як правовий акт індивідуальної дії, податкову консультацію контролюючого органу у випадку, якщо вона, на його думку, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору, й скасування судом такої податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.
Обов`язковими ж складовими письмової податкової консультації є опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 03.12.2020 у справі №805/112/16-а, від 13.08. 2021 у справі № 816/1510/16, від 16.10.2020 у справі № 820/5120/16.
При цьому, Верховний Суд у постанові від 12.06.2024 у справі №200/3060/22 дійшов висновку, що податкова консультація за своєю правовою природою є фактично відповіддю контролюючого органу платнику податків на його питання й повинна містити конкретні роз`яснення такому платнику практичної форми та/або моделі його поведінки у визначеному колі податкових правовідносин.
Індивідуальна податкова консультація, як методична й практична допомога платнику при виконанні ним податкового обов`язку, фактично, за всіма процедурами (нарахування та сплата платежів, пені, штрафних санкцій, оскарження дій контролюючих органів тощо), надається платнику податків для правильності практичного застосування конкретної норми закону або нормативно-правового акту з питань адміністрування, нарахування та сплати податків чи зборів безпосередньо у його податковому обліку при здійсненні ним господарської діяльності.
Суд зазначає, що метою податкової консультації є викладення (роз`яснення) платнику податків офіційного розуміння контролюючим органом змісту правової норми з питань оподаткування для забезпечення правильного її застосування.
Разом з тим, скасування судом індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду. Протягом 30 календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду про скасування індивідуальної податкової консультації центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, або контролюючий орган з урахуванням висновків суду зобов`язані надати платнику податків індивідуальну податкову консультацію.
У цій справі судом встановлено, що за результатами розгляду звернення Акціонерного товариства «Укргазвидобування» від 07.08.2019 № 41.1.2-019-5498 щодо отримання індивідуальної податкової консультації, з наступного питання: «Чи може АТ «Укргазвидобування» застосувати до ставок рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та конденсату, видобування яких здійснюється на Комишнянському газоконденсатному родовищі коригуючі коефіцієнти - 0,88 та 0,96?», Державною податковою службою України надано індивідуальну податкову консультацію від 13.09.2019 № 178/6/99-00-04-04-03-15/ІПК, в якій з посиланням на норми Положення про порядок розробки та обґрунтування кондицій на мінеральну сировину для підрахунку запасів корисних копалин у надрах, затвердженого наказом Державної комісії України по запасах корисних копалин від 07.12.2005 № 300, зазначено, що оскільки процедура ціноутворення для постачання природного газу, у тому числі для населення, а також розмір рентної плати з 2011 року суттєво змінилися, то техніко-технологічні та фінансово-економічні кондиції на мінеральну сировину (параметри, що визначають сукупність вимог до якості та кількості корисних копалин, гірничо-геологічних та інших умов розробки родовища), надані у користування товариству ділянки надр, затверджені експертизою у 2011 році, які впливають на кондиції, що використовуються для обчислення розрахункових показників геологічно-економічної оцінки запасів корисних копалин ділянки надр, і таким чином в інших умовах господарювання, не відповідає поточним реаліям, у зв`язку з чим право на застосування Товариством коригуючих коефіцієнтів не може бути обґрунтоване.
Зазначено, що Товариству з метою коректного визначення фінансово-економічних кондицій, які застосовуються для обчислення податкових зобов`язань з рентної плати необхідно уточнити та затвердити всі параметри кондицій, у тому числі за процедурою повторної експертизи запасів корисних копалин ділянки надр.
Позивач, вважаючи, що надана податкова консультація не надає відповіді на поставлені запитання, звернувся до суду з позовом.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.06.2020, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2020 у справі № 640/25614/19, адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано податкову консультацію Державної податкової служби України «Про рентну плату за користування надрами» від 13.09.2019 № 178/6/99-00-04-04-13-15/ІПК.
Окружний адміністративний суд м. Києва ухвалюючи рішення від 10.06.2020 у справі № 640/25614/19 виходив з того, що Державною податковою службою України не надано відповіді на поставлене позивачем запитання по суті. Звернення позивача про надання податкової консультації стосувалось можливості застосування позивачем до ставок рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та конденсату на Комишнянському газоконденсатному родовищі коригуючих коефіцієнтів 0,88 та 0,96.
Відповідач посилаючись на Положення про порядок розробки та обґрунтування кондицій на мінеральну сировину для підрахунку запасів твердих корисних копалин у надрах, затверджений наказом Державної комісії України по запасах корисних копалин при Міністерстві охорони навколишнього природного середовища України від 07.12.2005 № 300 (далі - Положення), вказав на необхідність уточнення та затвердження позивачем параметрів кондицій, у тому числі за процедурою повторної експертизи запасів корисних копалин ділянки надр.
Отримання податкової консультації з чіткою відповіддю на поставлене питання сприяє уникненню в подальшому податкових спорів щодо поставленого питання та стабільності суспільних відносин, а відповідач як контролюючий орган зобов`язаний вживати заходів до уникнення можливих податкових спорів, в тому числі, шляхом надання податкових консультацій з конкретних питань, що ним в даному випадку зроблено не було.
Шостий апеляційний адміністративний суд у своїй постанові від 08.12.2020, залишаючи апеляційну скаргу податкового органу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін зазначив про те, що висновки, наведені у тексті спірної індивідуальної податкової консультації, суперечать нормам права та не відповідають основним засадам податкового законодавства, що є підставою для визнання індивідуальної податкової консультації протиправною та її скасування.
Вказане рішення Окружного адміністративного суду м. Києва набрало законної сили 08.12.2020.
Однак, позивач зазначає, що незважаючи на те, що судове рішення у справі №640/25614/19 набрало законної сили ще 08.12.2020, а Податковий кодекс України зобов`язує контролюючий орган надати платнику податків нову індивідуальну податкову консультацію, відповідач на дату подання позову (06.07.2021) не надав нову індивідуальну податкову консультацію, як того вимагає п. 53.2 ст. 53 ПК України.
Крім того, позивач направив на адресу відповідача лист №41.1-019-2009 від 09.06.2021 щодо надання нової податкової консультації, в якому просив виконати вимоги п. 53.2 ст. 53 ПК України і надати нову податкову консультацію, оскільки такої не отримав.
Як слідує з відзиву на позовну заяву та доданого до нього листа, Державною податковою службою України надано позивачу індивідуальну податкову консультацію від 31.08.2021 № 3186/ІПК/99-00-04-01-03-06 на звернення від 09.06.2021, а також на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.06.2020 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду. 
Водночас, суд зауважує, що відповідно до приписів п. 53.2 ст. 53 Податкового кодексу України, у разі скасування судом індивідуальної податкової консультації, контролюючий орган зобов`язаний надати нову консультацію з урахуванням висновків суду протягом 30 календарних днів з дня набрання рішенням законної сили.
Таким чином, граничним строком для надання нової індивідуальної податкової консультації для відповідача було 07.01.2021. Проте, як свідчать матеріали справи, станом на дату звернення до суду з позовом (06.07.2021), тобто через 7 місяців після набрання рішенням чинності, нова індивідуальна податкова консультація позивачу надана не була.
Суд звертає увагу, що норми пункту 53.2 статті 53 ПК України мають імперативний характер та встановлюють чіткий часовий регламент - 30 календарних днів для надання нової податкової консультації. Відсутність дій з боку контролюючого органу протягом понад шести місяців після набрання судовим рішенням законної сили свідчить про свідоме ігнорування відповідачем вимог спеціального законодавства та пряме порушення встановленого порядку виконання обов`язків.
З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне визнати бездіяльність відповідача щодо ненадання нової індивідуальної податкової консультації у встановлений законом строк протиправною.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача надати нову індивідуальну податкову консультацію, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що в ході розгляду справи відповідачем на звернення Товариства від 09.06.2021 за №41.1-019-2009, а також на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.06.2020 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду було надано нову індивідуальну податкову консультацію від 31.08.2021 №3186/ІПК/99-00-04-01-03-06, що свідчить про припинення бездіяльності контролюючого органу щодо ненадання індивідуальної податкової консультації як такої.
Водночас суд зауважує, що задоволення позовної вимоги про зобов`язання відповідача надати нову індивідуальну податкову консультацію з урахуванням висновків суду у справі №640/25614/19 є неможливим, оскільки такий обов`язок фактично вже виконаний податковим органом, хоча і з порушенням встановленого законом 30-денного строку.
Разом з тим, суд наголошує, що предметом даного спору є саме бездіяльність у ненаданні індивідуальної податкової консультації, а не законність змісту нової консультації. Питання відповідності змісту нової індивідуальної податкової консультації висновкам суду у справі №640/25614/19 та нормам права становить самостійний предмет оскарження.
Відповідно до абз. 1 п. 53.2 ст. 53 ПК України, платник податків може оскаржити до суду як адміністративний акт індивідуальну податкову консультацію, яка, на думку такого платника, суперечить нормам закону або змісту відповідного податку чи збору.
Таким чином, у разі незгоди позивача зі змістом фактично наданої нової індивідуальної податкової консультації або за умови неврахування в ній висновків суду, позивач не позбавлений права на захист своїх інтересів шляхом подання окремого позову про визнання такої консультації протиправною та її скасування. 
Натомість у межах даної справи вимога про зобов`язання вчинити певні дії задоволенню не підлягає у зв`язку з відсутністю порушеного права на момент ухвалення рішення, оскільки консультацію вже надано.
Ухвалюючи рішення, суд керується статтею 246 КАС України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (пункт 41) щодо якості судових рішень.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (параграф 58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку № 11(2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, решта доводів та аргументів сторін, що наведена у заявах по суті справи, не потребує окремої оцінки суду, оскільки зроблених судом висновків не спростовують.
Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.
Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень частини 3 статті 139 КАС України. 
Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити частково. 
Визнати протиправною бездіяльність Державної податкової служби України в ненаданні нової індивідуальної податкової консультації Акціонерному товариству "Укргазвидобування" від 07.08.2019 №41.1.2-019-5498 "Щодо надання податкової консультації" з урахуванням висновків суду у справі №640/25614/19 у встановлений п. 53.2 ст. 53 Податкового кодексу України 30-денний строк.
В задоволенні решти позивних вимог відмовити.
Стягнути на користь Акціонерного товариства «Укргазвидобування» витрати по сплаті судового збору в сумі 1135,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Інформація про учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство "Укргазвидобування" (вул. Кудрявська, 26/28, м. Київ, 04053, код ЄДРПОУ 30019775)
Відповідач: Державна податкова служба України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, код ЄДРПОУ 43005393)

Суддя Віятик Наталія Володимирівна