Єдиний унікальний номер №943/175/26 
Провадження №3/943/154/2026 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2026 р. 
Суддя Буського районного суду Львівської області Шендрікова Г.О., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника ВАП УПП у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 ,
за ст. 124 КУпАП, — 
встановив :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 577487 від 28.01.2026 року, гр. ОСОБА_2 , 28.01.2026 року, о 08.40 год. керуючи транспортним засобом марки Volkswagen Touran д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Буськ на 488 км+200 м А/Д Київ-Чоп не був уважним та перед зміною напрямку руху не переконався що це буде бещпечно і не створить перешкоди чи небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки Kia Sorento, д.н.з. НОМЕР_2 під керування гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали технічні пошкодження, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
ОСОБА_2 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП заперечив та просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, щодо нього у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Пояснив, що він рухаючись по головній дорозі увімкнув покажчик лівого повороту та хотів здійснити маневр, однак у цей момент водій іншого транспортного засобу рухаючись з великою швидкість здійснив маневр обгону його транспортного засобу. Таким чином пошкодив їх транспортні засоби.
Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Разом з тим, оцінивши надані суду докази в сукупності з точки зору їх належності, допустимості та об`єктивності, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_2 необхідно закрити, виходячи з наступного.
У відповідності до ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена:
за Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Згідно п. 8 розділу ІІ інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 09 грудня 2020 року № 4248/5 у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються дата і місце його складення; посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, що передбачає відповідальність за це правопорушення; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, адреса місця проживання або перебування, місце роботи, посада, реєстраційний номер облікової картки платника податків або номер і серія (за наявності) паспорта для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті громадянина України); інформація про роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності її прав і обов`язків, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 Кодексу; прізвища, імена, по батькові, адреси місця проживання або перебування свідків, прізвище викривача (за його письмовою згодою) (якщо такі є); пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Відповідно до положень ст. 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У цій справі, за версією уповноваженої особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_2 здійснюючи на перехресті поворот ліворуч, не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, чим допустив порушення п. 10.1 ПДР, що знаходиться в причинному зв`язку з подією ДТП і наслідками, що настали. 
При цьому, положеннями п. 10.1 ПДР визначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Крім того, в протоколі не відображено, але з фактичних обставин справи та доказів убачається, що зіткнення відбулося з автомобілем Kia Sorento, д.н.з. НОМЕР_2 під керування гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався у попутному напрямку.
Аналіз наявних доказів дозволяє зробити висновок про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на що вказують фактичні обставини справи, а саме те, що він дотримуючись вимог ПДР щодо зміни напрямку руху, а також проїзду перехресть, перед поворотом ліворуч увімкнув відповідний світловий покажчик повороту, після чого почав виконувати вказаний маневр, у той час як водій Kia Sorento, д.н.з. НОМЕР_2 під керування гр. ОСОБА_3 , випереджаючи його з лівого боку, не переконавшись у безпечності цього маневру здійснив обгін транспортного засобу гр. ОСОБА_2 , після чого залишив місце вчинення ДТП, що підтверджується схемою місця ДТП, поясненнями учасників ДТП, а саме гр. ОСОБА_3 .
Невиконання п. 10.1 ПДР не може бути поставлено за провину ОСОБА_2 , оскільки цей пункт ПДР хоч і є обов`язковим, однак при переїзді перехресть водій керується і загальними положеннями ПДР, зокрема п. 1.4, тобто ОСОБА_2 мав право розраховувати на те, що інші учасники дорожнього руху будуть виконувати ПДР, тому він не був зобов`язаний виходити з можливості порушення ПДР іншим водієм.
Суд вважає, що водій ОСОБА_2 не передбачав і не міг передбачити, що під час здійснення маневру повороту ліворуч на перехресті, дотримавшись попередньо вимог щодо попереджувальних сигналів, а також вимог ПДР щодо зміни напрямку руху, а також проїзду перехресть, в цей час інший водій т/з, рухаючись у попутному напрямку, допустить перетинання траєкторій руху з транспортним засобом, який рухається в попутньому йому напрямку, який завчасно попередив про зміну руху транспортного засобу.
З огляду на викладене, матеріали справи не дають підстави дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, оскільки надані докази є суперечливими.
В даному випадку судом встановлено грубе порушення процедури складення протоколу про адміністративне правопорушення. Тобто, складення протоколу про адміністративне правопорушення (оформлення виявленого правопорушення) є безпідставним, не відповідає вимогам чинного законодавства.
На підставі ст. 252 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У даному випадку слід зазначити, що у практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії»), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.
Згідно роз`яснень, які містяться у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. 
Враховуючи викладене, в діях ОСОБА_2 не встановлено порушень таких положень ПДР, які б знаходились у причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП, так як у розумінні п. 10.1 ПДР він переконався, що виконуваний ним маневр буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, яким він зобов`язаний був дати дорогу повертаючи ліворуч на перехресті, що вказує на відсутність причинного зв`язку між діями та наслідками, що настали, внаслідок чого відсутні як об`єктивна, так і суб`єктивна сторони правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Відтак, ураховуючи зазначені обставини, вважаю, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення правопорушення не доведено у встановлений нормами КУпАП спосіб, що зумовлює необхідність закриття провадження в справі саме на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Оцінивши в сукупності усі докази, наявні у матеріалах справи, вважаю, що факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не підтверджений належними і допустимими доказами при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді, тому провадження у справі підлягає закриттю.
Керуючись ст.ст. 247, 280, 283, 284 КпАП України, суддя –

постановив :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу даних адміністративних правопорушень. 
Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області. 

Суддя Г. О. Шендрікова