Справа №573/782/26 
Номер провадження 1-кс/573/70/26 

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2026 року   м. Білопілля

Слідчий суддя Білопільського районного суду Сумської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 , погоджене начальником Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 , стосовно 
ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Ворожба, Сумської області, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, розлученого, не інваліда, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуваючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
ВСТАНОВИВ:
21 квітня 2026 року старший слідчий ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим прокурором про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ ВП № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області перебувають матеріали кримінального провадження № 12026200570000222, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.04.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України, тобто завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, що загрожує загибеллю людей та об`єктом якого стали критично важливі об`єкти інфраструктури.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.04.2026 о 22 год. 23 хв., ОСОБА_4 перебував у житловому будинку за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Будучи обуреним діями представників ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області, котрі на його думку неналежним чином розглядають його звернення з приводу побутової сварки зі своєю матір`ю, у ОСОБА_4 виник прямий умисел на поширення неправдивих відомостей, які утворюють обстановку загального страху, невпевненості та паніки в суспільстві, зокрема здійснити завідомо неправдиве повідомлення до правоохоронних органів про мінування та загрозу вибуху будівлі КНП «Амбулаторія загальної практики-сімейної медицини» Миколаївської селищної ради в смт. Улянівка, пл. Колесника, 50, Сумського району, Сумської області в якій знаходиться пункт постійного базування бригади КНП Сумської обласної ради «СОЦЕМД та МК» Білопільська підстанція Центральна станція екстреної (швидкої) медичної допомоги.
19.04.2026 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:
- протоколом затримання ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні злочину;
- протоколами огляду предметів, а саме оптичного диску з аудіо-записом розмови ОСОБА_4 з оператором лінії «102»; 
- протоколами допитів в якості свідків персоналу бригади КНП Сумської обласної ради «СОЦЕМД та МК» Білопільська підстанція Центральна станція екстреної (швидкої) медичної допомоги та старости селища Улянівка, та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
На існування передбачених пунктами 1, 2, 3 ст. 177 КПК України ризиків слідчий зазначив те, що підозрюваний ОСОБА_4 , усвідомлює невідворотність призначення йому покарання за вчинений злочин, а саме виключно у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років може ухилятися від органів досудового розслідування та переховуватись від органів досудового розслідування або суду, що становитиме небезпеку для суспільства; ОСОБА_4 , вчинив інкримінований йому злочин з хуліганських мотивів, що істотно підвищує ризик повторного скоєння аналогічних кримінальних правопорушень; відсутності стійких соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_4 , його способу життя, суспільної небезпечності, негативній характеристиці, а також, що останній схильний до вчинення адміністративних та кримінальних правопорушень; відсутності у підозрюваного ОСОБА_4 , офіційного місця роботи і легального постійного заробітку. 
У ході досудового розслідування відносно ОСОБА_4 зібрано достатньо доказів, які свідчать про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України, відповідної репутації, відсутності постійного місця роботи, встановленим ризикам неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів окрім як тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала, просила його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 проти задоволення клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, зазначив, що вину визнає та просить обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем проживання, із матір"ю на сьогодні у нього конфлікти відсутні.
Захисник ОСОБА_5 підтримав думку підозрюваного, просив відмовити у задоволенні клопотання та обрати запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою у виді домашнього арешту.
Заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшла таких висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 29 Конституції України та п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини ніхто не може бути позбавлений свободи інакше як за вмотивованим рішенням суду і на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно зі статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Щодо поняття «обґрунтована підозра» слідчий суддя, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує позицію ЄСПЛ, відображену в п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року в справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, та в п. 32 рішення в справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, згідно з якою вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.
Матеріалами справи підтверджується, що пред`явлена ОСОБА_4 підозра за ч. 2 ст. 259 КК України має місце та підтверджується на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, зокрема: протоколом затримання ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні злочину; протоколами огляду предметів, а саме оптичного диску з аудіо-записом розмови ОСОБА_4 з оператором лінії «102»; протоколами допитів в якості свідків персоналу бригади КНП Сумської обласної ради «СОЦЕМД та МК» Білопільська підстанція Центральна станція екстреної (швидкої) медичної допомоги та старости селища Улянівка, та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Оскільки на цьому етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме: питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів дійшов висновку, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, підозра в якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу. 
Також слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України, яке згідно ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, санкцією даної статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років. Віднесення вказаного злочину до категорії тяжких свідчить про ступінь можливої суспільної небезпечності особи підозрюваного та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності його поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від слідства й суду, незаконно вплинути на свідків в рамках кримінального провадження, матиме можливість пошуку інших альтернативних засобів уникнення кримінальної відповідальності. Зазначене може вплинути на повноту та об`єктивність досудового розслідування кримінального провадження та судового розгляду.
Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що вказані вище обставини свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, що становитиме небезпеку для суспільства; вчинення інкримінованого злочину з хуліганських мотивів, це істотно підвищує ризик повторного скоєння аналогічних кримінальних правопорушень; відсутності соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_4 , його способу життя, суспільної небезпечності, негативній характеристиці; відсутності у підозрюваного офіційного місця роботи і легального постійного заробітку, а тому застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання заявленим ризикам, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого задовольнити.
Слідчий суддя вважає за неможливе застосувати менш тяжкий запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання чи особистої поруки до підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки він вчинив злочин та своєю поведінкою в момент вчинення злочину продемонстрував девіантну спрямованість своєї особистості, та в подальшому, перебуваючи на свободі, може продовжувати свою злочинну діяльність. Домашній арешт до ОСОБА_4 , застосувати не представляється за можливе, оскільки розуміючи, що останній не має стійких соціальних зв`язків, місця роботи чи навчання, тому матиме реальну можливість змінити місце проживання та продовжувати свою злочинну діяльність. 
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
З огляду на викладене, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 66 560 грн.
Керуючись статтями 176-178, 183, 193, 369-372 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 , погоджене начальником Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного у кримінальному провадженні № 12026200570000222 від 19.04.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Застосувати до підозрюваного  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто по 17 червня 2026 року включно.
Визначити підозрюваному ОСОБА_4 , заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 66 560 грн. 
Роз`яснити ОСОБА_4 його право внести або забезпечити внесення іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) застави у будь-який момент з часу винесення ухвали на депозитний рахунок для зарахування коштів, внесених у вигляді застави, за наступними реквізитами: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26270240, банк одержувача ДКСУ, м. Київ; одержувач Територіальне управління державної судової адміністрації України в Сумській області, IBAN: UA558201720355249001000008869.
У разі внесення вказаної суми застави  ОСОБА_4 звільнити з-під варти та покласти на нього такі обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожним їхнім викликом та вимогою незалежно від стадії кримінального провадження;
2) не відлучатися за межі Сумського району Сумської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.
Строк дії ухвали слідчого судді по 17 червня 2026 року включно.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, - з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: