Справа № 420/32961/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабенка Д.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «КБК ФОРТІС» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
29 вересня 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «КБК ФОРТІС» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України, в якій позивач просить суд:
визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного Управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 08 липня 2025 року №13056811/42169480 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної товариства з обмеженою відповідальністю «КБК ФОРТІС» №16 від 27 березня 2025 року;
зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю «КБК ФОРТІС» №16 від 27 березня 2025 року датою її подання;
визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного Управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 08 липня 2025 року №13056793/42169480 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної товариства з обмеженою відповідальністю «КБК ФОРТІС» №17 від 27 березня 2025 року;
зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю «КБК ФОРТІС» №17 від 27 березня 2025 року датою її подання;
визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного Управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 08 липня 2025 року №13056790/42169480 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної товариства з обмеженою відповідальністю «КБК ФОРТІС» №18 від 27 березня 2025 року;
зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю «КБК ФОРТІС» №18 від 27 березня 2025 року датою її подання;
визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного Управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 08 липня 2025 року №13056807/42169480 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної товариства з обмеженою відповідальністю «КБК ФОРТІС» №19 від 17 квітня 2025 року;
зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову товариства з обмеженою відповідальністю «КБК ФОРТІС» №19 від 17 квітня 2025 року датою її подання.
Стислий виклад позиції позивача
В обґрунтування позовних вимог позивач, з покликанням на фактичні обставини справи, зазначив, що у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних податковим органом не конкретизовано, які саме документи необхідно було надати. Враховуючи викладене, позивачем надано пояснення в дозвільній формі та надано такі документи, які на його думку були необхідні для підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній. При цьому, конкретні первинні та розрахункові документи окремо у позивача не витребовувались. Таким чином, рішення суб`єкта владних повноважень не містить чіткої підстави його прийняття, що свідчить про його необґрунтованість. Крім того, у квитанціях також відсутній конкретний перелік копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН, що призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, а не будь-яких на власний розсуд. 
Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття, а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Крім того, акти, що затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.
Стислий виклад заперечень відповідача - Головного управління ДПС в Одеській області.
До суду надійшов відзив Головного управління ДПС в Одеській області, в якому вказано, що податкові накладні позивача подані на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, однак їх реєстрацію зупинено відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України за результатами автоматизованого моніторингу відповідності таких накладних критеріям ризиковості здійснення операцій.
За результатами перевірки встановлено, що обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податкових накладних, перевищує величину залишку, визначеного як різниця між обсягом придбання та постачання такого товару/послуги, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, затверджених додатком до Порядку зупинення реєстрації податкових накладних.
У зв`язку із зупиненням реєстрації податкових накладних позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів на підтвердження реальності здійснення відповідних господарських операцій. Після розгляду поданих платником документів Комісією з питань зупинення реєстрації податкових накладних прийнято рішення про відмову в реєстрації податкових накладних, оскільки надані документи не підтверджують у повному обсязі реальність здійснення господарських операцій, а позивачем разом з повідомленням надані документи, які складені з порушенням законодавства.
Так, відповідач у відзиві зазначає, що в наданих ТОВ «КБК ФОРТІС» документах не в повному обсязі надані документи щодо транспортування та зберігання ТМЦ, необхідних для виконання послуг, а саме: товарно-транспортні накладні, документи складського обліку. Відсутні обов`язкові реквізити на розрахункових документах, товаро-транспортних накладних.
Відповідач зазначає, що діяв у межах наданих законом повноважень та у спосіб, визначений Податковим кодексом України, а прийняті рішення є правомірними, обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам податкового законодавства.
Стислий виклад позиції відповідача – Державної податкової служби України.
Відповідач - Державна податкова служба України – не надав відзив на позовну заяву.
Стислий виклад відповіді на відзив.
У відповіді на відзив позивач не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, та зазначає, що рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкових накладних є протиправними та підлягають скасуванню.
Позивач вказує, що господарські операції, за результатами яких були складені податкові накладні, є реальними та підтверджуються належними первинними документами, зокрема договорами, актами виконаних робіт, видатковими накладними, платіжними документами та іншими документами бухгалтерського обліку.
Крім того, позивач зазначає, що на виконання вимог контролюючого органу ним були надані пояснення та копії документів на підтвердження здійснення відповідних господарських операцій, однак податковим органом формально та без належної оцінки наданих доказів прийнято рішення про відмову в реєстрації податкових накладних.
Також позивач наголошує, що у спірних рішеннях комісії контролюючого органу не наведено належного та конкретного обґрунтування причин відмови у реєстрації податкових накладних, що свідчить про їх необґрунтованість та невідповідність вимогам податкового законодавства.
Процесуальні дії у справі.
Суд ухвалою від 06 жовтня 2025 року прийняв до розгляду позовну заяву, відкрив провадження у справі, вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до ст.262 КАС України, встановив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі. 
Ухвалою від 13.03.2026 суд відмовив у задоволенні клопотання представника Головного управління ДПС в Одеській області про розгляд справи №420/32961/25 за правилами загального позовного провадження.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини.
Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «КБК ФОРТІС», є юридичною особою, є платником податку на додану вартість. Основний вид економічної діяльності: 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.
Суд встановив, що 24.01.2025 між комунальним підприємством «ТЕПЛОПОСТАЧАННЯ МІСТА ОДЕСИ» та товариством з обмеженою відповідальністю «КБК ФОРТІС» укладено договір на виконання робіт №ТМО-28/В/25 (далі – Договір №ТМО-28/В/25) на суму 2485247,70 грн, предметом якого є «Роботи з капітального ремонту будівлі насосної станції по вул. Мечникова,76».
До вказаного договору сторонами підписано:
договірну ціну;
локальний кошторис на будівельні роботи №02-01-01;
локальний кошторис на будівельні роботи №02-01-02;
підсумкову відомість ресурсів;
загальновиробничі витрати на будову.
Відповідно до п.2.1 Договору №ТМО-28/В/25, загальна вартість робіт становить 2485247,70 грн, в тому числі ПДВ – 414207,95 грн.
За умовами п.3.1. Договору №ТМО-28/В/25, розрахунок за виконані роботи, зазначені у п.1.2. Договору, здійснюється Замовником в національній валюті України, в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів з поточного рахунку Замовника на поточний рахунок Підрядника у наступному порядку:
авансовий платіж у розмірі 30% від загальної вартості Робіт, у сумі 745574 (сімсот сорок п`ять тисяч п`ятсот сімдесят чотири) грн 31 коп., з урахуванням ПДВ 20%: 124262,39 грн на підставі виставленого Підрядником належним чином оформленого рахунку.
Остаточний розрахунок у розмірі 70% від загальної вартості робіт у сумі 1739673 (один мільйон сімсот тридцять дев`ять тисяч шістсот сімдесят три) грн 39 коп.з урахуванням ПДВ 20%: 289945,56 грн, проводиться протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з дати підписання обома Сторонами Акту приймання виконаних будівельних робіт по формі КБ-2, Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та розрахунку виробничих витрат за формою КБ-3, підсумкової відомості ресурсів, розрахунку загальновиробничих витрат, виконавчої документації (акти прихованих робіт, сертифікати якості на матеріали та вироби ) та належним чином оформленого рахунку.
Пунктом 5.1. Договору №ТМО-28/В/25 передбачено закінчення робіт до 30.04.2025.
Відповідно до матеріалів справи, комунальним підприємством «ТЕПЛОПОСТАЧАННЯ МІСТА ОДЕСИ» здійснено попередню оплату на рахунок позивача у відповідності до Договору №ТМО-28/В/25 на загальну суму 745574,31 грн, у зв`язку з чим позивач склав та направив на реєстрацію податкову накладну накладна №6 від 06.02.2025. Податкова накладна №3 від 03.03.2025 зареєстрована в ЄРПН.
Матеріалами справи підтверджується, що між комунальним підприємством «ТЕПЛОПОСТАЧАННЯ МІСТА ОДЕСИ» та товариством з обмеженою відповідальністю «КБК ФОРТІС» підписано Акт приймання виконаних будівельних робіт за березень 2025 року від 27.03.2025 на загальну суму виконаних робіт 1212914,06 грн .
17 квітня 2025 року між комунальним підприємством «ТЕПЛОПОСТАЧАННЯ МІСТА ОДЕСИ» та товариством з обмеженою відповідальністю «КБК ФОРТІС» підписано Акт приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2025 року від 17.04.2025 на загальну суму виконаних робіт 1272333,64 грн.
Матеріалами справи також підтверджено, комунальне підприємство «ТЕПЛОПОСТАЧАННЯ МІСТА ОДЕСИ» здійснило оплату виконаних будівельних робіт, що підтверджується платіжними інструкціями від 27.03.2025 №53585671 на суму 200000,00 грн, від 28.03.2025 №53585687 на суму 1012914,06 грн, від 17.04.2025 №53585904 на суму 526759,33 грн. В означених платіжних інструкціях вказано призначення платежу: оплата за виконані роботи з капітального ремонту будівлі насосної Мечникова 76, дог. №ТМО-28/В/25 від 24.01.2025.
На виконання вимог ПК України, у зв`язку з підписанням означених вище актів виконаних будівельних робіт та отриманням авансових платежів, позивач склав податкові накладні:
від 27.03.2025 №16 на суму 200000,00 грн, в тому числі ПДВ 20% - 33333,33 грн;
від 27.03.2025 №17 на суму 267339,75 грн, в тому числі ПДВ 20% - 44556,63 грн;
від 28.03.2025 №18 на суму 745574,30 грн, в тому числі ПДВ 20% - 124262,38 грн;
від 17.04.2025 №19 на суму 526759,33 грн, в тому числі ПДВ 20% - 87793,22 грн.
Суд встановив, що сума підписаних Актів виконаних робіт за березень та квітень 2025 року дорівнює сумі Договору №ТМО-28/В/25, визначеної у п.2.1 Договору №ТМО-28/В/25.
Своєю чергою, платіжними інструкціями від 06.02.2025 №53585179 на суму 745574,31 грн, від 27.03.2025 №53585671 на суму 200000,00 грн, від 28.03.2025 №53585687 на суму 1012914,06 грн та від 17.04.2025 №53585904 на суму 526759,33 грн підтверджено повну оплату за Договором №ТМО-28/В/25. 
Суд встановив, що реєстрація податкових накладних №16, 17, 18, 19 зупинена з таких причин: «Обсяг постачання товару/послуги 41.00 , перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку). Додатково повідомляємо: показник «D»=1.6484%, «Рпоточ»=0 Пропонуємо надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.».
У квитанції про зупинення позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних: пояснення та копії документів (договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі), достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
В подальшому, позивач направив відповідні повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено. 
Разом з поданими повідомленнями позивач подав до контролюючого органу відповідні підтверджуючі документи щодо господарських операцій, які відображені у вищезазначених податковій накладній та розрахунках коригування.
Відповідно до матеріалів справи, Комісією Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийняті рішення:
№13056811/42169480 від 08.07.2025 про відмову в реєстрації ПН від 27.03.2026 №16;
№13056793/42169480 від 08.07.2025 про відмову в реєстрації ПН від 27.03.2025 №17;
№13056790/42169480 від 08.07.2025 про відмову в реєстрації ПН від 28.03.2025 №18;
№13056807/42169480 від 08.07.2025 про відмову в реєстрації ПН від 17.04.2025 №19.
Суд зазначає, що оскаржувані рішення містять однакові підстави для відмови у реєстрації означених вище податкових накладних:
«надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства»
В графі «додаткова інформація» вказано:
«первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні».
За результатом оскарження в адміністративному порядку до Державної податкової служби України рішень про відмову у реєстрації податкової накладної та розрахунків коригування, скарги позивача залишені без задоволення, а рішення про відмову у реєстрації податкової накладної та розрахунків коригування – без змін.
Позивач, не погоджуючись з прийнятими рішеннями про відмову у реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, вважаючи їх протиправними та таким, що підлягають скасуванню, а податкові накладні такими, що підлягають реєстрації датою їх подання, звернувся з цим адміністративним позовом до суду. 
Вирішуючи адміністративну справу та надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України №2755-VI від 02.12.2010.
Відповідно до п.187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», незалежно від дати накладення електронного підпису.
Відповідно до п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Згідно з п.201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. №1165 затверджений Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Порядок №1165 у редакції від 28.02.2022, чинній на момент зупинення реєстрації спірного розрахунку коригування).
Згідно п.3 Порядку №1165, податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.
Пункт 4 Порядку №1165 визначає, що у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.
Пунктом 5 Порядку №1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Згідно п.6 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Відповідно до пп.7-8 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет.
Згідно з п.10 Порядку №1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
Пунктом 11 Порядку №1165 визначено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;
2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Згідно з п.25-26 Порядку №1165, Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Мінфіном.
Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначає Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року №520.
Згідно з п.2 Порядку №520, прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
Пунктом 4 Порядку №520 визначено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
Відповідно до п.5 Порядку №520, перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Відповідно до пункту 6 Порядку №520, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.
Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).
Пункт 9 Порядку №520, викладений в редакції Наказу Міністерства фінансів №19 від 12.01.2023, що набрав чинності 08.03.2023, передбачає наступний порядок розгляду контролюючим органом поданих платником податків письмових пояснень та копій документів до зупинених ПН/РК, а саме:
Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку:
або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу, за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;
або направляє повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування;
або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу, за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Платник податку має право подати до контролюючого органу додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення.
За результатами розгляду поданих додаткових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем їх отримання, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Якщо платник податку не надав додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі протягом 5 робочих днів, що настають за днем граничного строку їх подання, визначеного абзацом шостим цього пункту.
Відповідно до п.10 Порядку №520, у редакції Наказу Міністерства фінансів №19 від 12.01.2023, що набрав чинності 08.03.2023, Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
ненадання/часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення;
та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Як вбачається зі змісту квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних №16, 17, 18, 19, контролюючим органом сформовано висновки, що відображена у податковій накладній інформація відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.
Критерії ризиковості здійснення операцій оформлені у вигляді Додатку №3 до Порядку №1165.
Пункт 1 додатку 3 до Порядку №1165 відносить до ознак ризиковості здійснення операцій наступне: обсяг постачання товару/послуги згідно з кодом УКТЗЕД/Державного класифікатора продукції та послуг/умовним кодом такого товару, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі за відсутності такого товару/послуги згідно з кодом УКТЗЕД/Державного класифікатора продукції та послуг/умовного коду товару у врахованій таблиці даних платника податку.
Суд зауважує, що зупинення реєстрації ПН/РК за пунктом 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій відбувається у разі одночасного дотримання трьох умов: відсутність товару в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товару, що на постійній основі постачається; обсяг постачання дорівнює або перевищує товарні залишки; переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом.
Отже, у разі зупинення реєстрації податкової накладної на підставі пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, контролюючий орган має витребувати від платника документи на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітити платнику податків у своїх поясненнях.
Натомість, надіслані позивачу квитанції містять вимогу щодо надання пояснень та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, без зазначення конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.
Також контролюючим органом не наведено обґрунтування того, що обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, що свідчить про необґрунтованість такої квитанції.
Отже, квитанції від 16.04.2025 та від 05.05.2025 про зупинення реєстрації податкових накладних №16, 17, 18, 19 не відповідають вимогам, що встановлені до них пунктом 11 Порядку №1165 в частині необхідності зазначення критерію (їв) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (их) зупинено реєстрацію податкової накладної в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку.
Разом з тим, у вищевказаній квитанції податковим органом запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що рішення комісії контролюючого органу повинні містити, як чітку підставу для зупинення реєстрації ПН/РК, так і чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.
Водночас, позивачем було надіслано пояснення з документами щодо господарських правовідносин з його контрагентами, а також документи на підтвердження наявності матеріально-технічної бази, зокрема договори, рахунки, платіжні інструкції, акти виконаних робіт, специфікації, довідки, дозволи, ліцензії, видаткові накладні, штатний розпис та інші документи, що підтверджують реальність господарських операцій, наявність у позивача необхідних ресурсів та матеріалів для виконання обов`язків за господарськими операціями. 
Втім, в цьому випадку, відповідач лише вдався до визначення загальних підстав у своєму рішенні, без жодного дослідження як наданих документів платником в цілому в розрізі встановлення дійсних обставин наявності/відсутності у позивача права на оформлення (складання) і реєстрацію указаних вище податкових накладних, так і безпосередньо суті господарських операцій, по яких були складено платником податкові накладні. 
Так, суд встановив під час розгляду справи, що суми податкові накладні повністю узгоджуються із наданими позивачем первинними документами, зокрема Договором на виконання робіт №ТМО-28/В/25 від 24.01.2025, Актами приймання виконаних будівельних робіт за березень 2025 року та квітень 2025 року, платіжними інструкціями щодо оплати контрагентом позивача виконаних позивачем будівельних робіт.
За наслідками дослідження документів, якими позивач підтверджує факт здійснення відповідної господарської операції, у зв`язку з чим позивачем складені податкові накладні від 27.03.2025 №16 на суму 200000,00 грн, в тому числі ПДВ 20% - 33333,33 грн; від 27.03.2025 №17 на суму 267339,75 грн, в тому числі ПДВ 20% - 44556,63 грн; від 27.03.2025 №18 на суму 745574,30 грн, в тому числі ПДВ 20% - 124262,38 грн; від 17.04.2025 №19 на суму 526759,33 грн, в тому числі ПДВ 20% - 87793,22 грн із указаним вище контрагентом, суд дійшов висновку, що ці документи є первинними в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» і є достатніми доказами для підтвердження реальності господарських операції з поставки товару, руху активів у процесі здійснення господарських операцій та зміни у власному капіталі позивача.
Суд вважає за необхідне зазначити, що недотримання принципу правової визначеності під час зупинення реєстрації податкової накладної призвело до необізнаності платника податків щодо конкретного переліку необхідних документів, які він повинен був надати контролюючому органу, внаслідок чого позивач не зміг належним чином виконати свої обов`язки щодо реєстрації податкової накладної.
Суд повторює, що можливість виконання платником податків обов`язку надати документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію розрахунку коригування, прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного переліку цих документів. Хоча перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, визначено Порядком №520, конкретний перелік таких документів може залежати, зокрема, від змісту операції з постачання, суб`єктного складу її учасників, їх податкової поведінки.
Суд звертає увагу, що загальними вимогами, яким повинен відповідати акт індивідуальної дії, як акт правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість. В разі не зазначення в індивідуальному акті підстав його прийняття (фактичних і юридичних), чітких та зрозумілих мотивів його прийняття такий акт не може вважатися правомірним.
З огляду на неконкретність вимог контролюючого органу щодо надання документів, рішення про відмову в реєстрації податкових накладних не відповідає критерію обґрунтованості.
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20.03.2023 у справі №200/6012/20-а, від 30.05.2023 у справі №500/889/21, від 04.05.2023 у справі №420/14819/20, від 27.04.2023 у справі №460/8040/20, від 12.04.2023 у справі №420/4704/19, від 27.01.2022 у справі №380/2365/21, від 05.01.2021 у справі №640/11321/20, від 05.01.2021 у справі №640/10988/20, від 16.04.2019 у справі №826/10649/17, від 18.06.2019 у справі №0740/804/18, від 28.10.2019 у справі №640/983/19, від 21.05.2019 у справі №0940/1240/18, від 10.04.2020 у справі №819/330/18, від 18.06.2020 у справі №824/245/19-а.
У постановах від 12.11.2019 у справі №816/2183/18, від 21.05.2019 у справі №0940/1240/18, від 18.02.2020 у справі №360/1776/19, від 27.04.2020 у справі №360/1050/19, від 18.06.2020 у справі №824/245/19-а Верховний Суд наголошував на тому, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.
Одночасно, у межах спірних правовідносин, суд звертає увагу на той факт, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України.
У спірних рішеннях контролюючий орган вказує на відмову у реєстрації податкових накладних з підстав наданням платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства. У розділі «Додаткова інформація (зазначити конкретні документи)» відповідач зазначив лише: «первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні». 
При цьому, контролюючий орган, після отримання від позивача письмових пояснень з доданими документами, на адресу позивача жодних запитів щодо недостатності документів або їх невідповідності чинному законодавству України для прийняття рішення в межах наданих платником податків пояснень не надав. 
Беручи до уваги викладене, суд зазначає, що спірні рішення містять лише загальні твердження без зазначення, які саме документи складені з порушенням законодавства, які вимоги законодавства порушено при складанні документів та яких документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних. 
Отже, суд дійшов висновку, що посилання на вказані підстави в обґрунтування прийняття рішень про відмову у реєстрації податкових накладних, за умови не наведення комісією доказів того, що подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності зазначеної у них інформації, свідчить про протиправність таких рішень.
Суд наголошує, що у цій справі не надається оцінка реальності здійснення господарських операцій, на підставі яких позивачем складено податкову накладну та розрахунки коригування, оскільки це питання має досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що всі сумніви та протиріччя контролюючого органу щодо дотримання позивачем вимог податкового законодавства України під час здійснення господарської діяльності повинні досліджуватися шляхом проведення перевірок такого платника податків, за умови наявності підстав для її проведення визначених ПК України, а не шляхом блокування реєстрації податкової накладної та розрахунків коригування. Податковий орган не позбавлений у випадку реєстрації податкової накладної та розрахунків коригування перевіряти у подальшому реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентом за механізмами, визначеними положеннями Податкового кодексу України.
Посилання у відзиві на ненадання позивачем документів та недоліки деяких з них суд не приймає до уваги з огляду на те, що такі доводи не були підставою для прийняття оскаржуваних рішень.
Суд також зауважує, що з урахуванням наявності у позивача документів, які у сукупності, поза розумним сумнівом, підтверджують факт здійснення, зафіксованих у податкових накладних господарських операцій, не доводить позицію відповідача про наявність у нього передбачених нормами чинного законодавства підстав для відмови у реєстрації цих податкових накладних.
Відтак, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення є необґрунтованими, оскільки факт зупинення реєстрації податкових накладних у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарської операції, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.
Суд повторює, що, згідно з правовою позицією Верховного суду, викладеної у постанові від 07.12.2022 по справі №500/2237/20, приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.
Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, за наслідками судового розгляду справи, суд доходить висновку, що відповідач не довів правомірності прийняття оскаржуваних рішень, відтак, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання протиправними та скасування рішень Комісії Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №13056811/42169480 від 08.07.2025 про відмову в реєстрації ПН від 27.03.2026 №16, №13056793/42169480 від 08.07.2025 про відмову в реєстрації ПН від 27.03.2025 №17, №13056790/42169480 від 08.07.2025 про відмову в реєстрації ПН від 28.03.2025 №18, №13056807/42169480 від 08.07.2025 про відмову в реєстрації ПН від 17.04.2025 №19.
Вирішуючи позовні вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні датами їх подання, суд виходить з такого.
Приписами пункту 20 Порядку №1246 передбачено, що внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.
В цьому випадку, зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані позивачем податкові накладні датою їх подання є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та належним способом захисту порушеного права.
Суд також враховує, що чинним законодавством покладено на Державну податкову службу України обов`язок щодо прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Тобто, фіскальному органу надано право вільно обирати одне з двох рішень, яке на його думку є законодавчо обґрунтованим та правильним. А отже, «свобода розсуду» фіскального органу, у разі встановлення судом протиправності відмови у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, звужується до єдиного юридично допустимого рішення, в даному випадку рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні товариства з обмеженою відповідальністю «КБК ФОРТІС» №16 від 27.03.2025, №17 від 27.03.2025, №18 від 28.03.2025, №19 від 17.04.2025 датою їх фактичного подання на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11.06.2019 у справі №480/4038/18 та від 28.11.2019 у справі №1640/2650/18.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно зі ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч.1, ч.5 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, норми діючого законодавства, правові позиції Верховного Суду, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню. 
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 24224,00 грн. 
Згідно з ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою, встановлена ставка судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано юридичною особою, встановлена ставка судового збору у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
З аналізу наведених положень Закону України «Про судовий збір» вбачається, що майновими є вимоги, для яких визначено ціну позову. Відповідно до позовних заяв немайнового характеру необхідно відносити вимоги, які не підлягають вартісній оцінці.
За змістом позовних вимог, позивачем заявлено чотири вимоги немайнового характеру.
При цьому, кількість немайнових вимог дорівнює кількості оскаржуваних рішень Головного управління ДПС у Одеській області.
Тобто, у цьому випадку судовий збір сплачується за чотири вимоги немайнового характеру щодо оскарження рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Позовні вимоги про зобов`язання ДПС зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні є похідними позовними вимогами.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 1 січня 2025 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн.
Враховуючи наведене, що розмір судового збору у цій справі складає 12112,00 грн (3028,00 грн х 4).
Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішень Головного управління ДПС в Одеській області, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з Головного управління ДПС в Одеській області суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 12112,00 грн, оскільки рішеннями цього суб`єкта владних повноважень порушені права та інтереси позивача.
Що стосується надмірно сплаченого судового збору у розмірі 12112,00 грн, він підлягає поверненню позивачу у порядку ст.7 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Керуючись статтями 72-74, 77, 90, 139, 241-246, 262 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «КБК ФОРТІС» (вул.Отамана Чепіги, буд.29/1-А, м.Одеса, Одеська обл., 65003, код ЄДРПОУ 42169480) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, буд. 5, м. Одеса, Одеська обл., 65044, код ЄДРПОУ 44069166), Державної податкової служби України (Львівська пл., буд.8, м.Київ, Київська обл., 04053, код ЄДРПОУ 43005393) про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити повністю. 
Визнати протиправними та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №13056811/42169480 від 08.07.2025 про відмову в реєстрації податкової накладної від 27.03.2026 №16, №13056793/42169480 від 08.07.2025 про відмову в реєстрації податкової накладної від 27.03.2025 №17, №13056790/42169480 від 08.07.2025 про відмову в реєстрації податкової накладної від 28.03.2025 №18, №13056807/42169480 від 08.07.2025 про відмову в реєстрації податкової накладної від 17.04.2025 №19.
Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні товариства з обмеженою відповідальністю «КБК ФОРТІС» №16 від 27.03.2025, №17 від 27.03.2025, №18 від 28.03.2025, №19 від 17.04.2025 - датою їх фактичного подання на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних.
Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КБК ФОРТІС» суму сплаченого судового збору в розмірі 12112 (дванадцять тисяч сто дванадцять) гривень 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Дмитро БАБЕНКО