ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" квітня 2026 р. Справа№ 910/8108/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Коротун О.М.
суддів: Майданевича А.Г. 
Суліма В.В. 

за участю секретаря судового засідання Безрука Д.Д.,
за участю представників учасників справи:
від позивача: не з`явились;
від відповідача: не з`явились;
від третьої особи-1: Недашківський А.В.;
від третьої особи-2: Овод А.П.;
від третьої особи-3: не з`явились;
від третьої особи-4: не з`явились;
за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Дроґопол Україна"
на рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2025 (повний текст - 08.01.2026)
у справі № 910/8108/25 (суддя - Пукас А.Ю.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дроґопол Україна"
до Міністерства юстиції України 
за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державне підприємство Міністерства оборони України "Київське управління механізації і будівництва"
за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Міністерство оборони України
за участю третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю Будівельне управління 150 Тресту "Південзахідтрансбуд"
за участю третьої особи-4, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бєлломі Олена Віталіївна
про визнання незаконним та скасування наказу
ІСТОРІЯ СПРАВИ
1. Короткий зміст поданої заяви та рух справи
До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Дроґопол Україна» з позовом до Міністерства юстиції України, в якому позивач просив суд:
- визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 15.05.2023 № 1882/5 «Про задоволення скарги»;
- скасувати рішення державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Дмитренко Сніжани Сергіївни, індексний номер 67602515 від 15.05.2023, щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів по реєстраційному номеру об`єкта нерухомого майна 2605829280000.
Звертаючись до суду з даним позовом, з урахуванням заяви про зміну підстав позову, позивач стверджував, що по-перше, колегія Мінюсту, розглядаючи скаргу по суті, фактично вирішила спір про право, тим самим вийшла за межі своєї компетенції, що є підставою для визнання наказу Мін`юсту незаконним. Фактично, Мін`юст перейняв на себе повноваження суду, визнавши правочин недійсним, а в подальшому нікчемним у зв`язку з недотриманням форми договору, тобто вирішило спір про право.
По-друге, станом на дату звернення Міністерство оборони України звернулось до відповідача зі скаргою (27.04.2023), з пропуском строку для подання скарги, що, відповідно до пункту 5 Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 № 1128, свідчить про існування підстав для відмови у задоволенні скарги та незаконності оскаржуваного наказу.
2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції 

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.12.2025 провадження у справі щодо вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Дроґопол Україна" про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 15 травня 2023 р. № 1882/5 "Про задоволення скарги" в частині пунктів 3 та 5 останнього - закрито. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Дроґопол Україна" - відмовлено.

3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду
Не погодившись з ухваленим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Дроґопол Україна" 27.01.2026 (через Електронний суд) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить прийняти до розгляду апеляційну скаргу ТОВ "Дрогопол Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2025 у справі № 910/8108/25 та відкрити апеляційне провадження. Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2025 у справі № 910/8108/25 та ухвалити нове рішення у відповідній частині, яким задовольнити позов ТОВ "Дрогопол Україна". Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покласти на відповідача.
02.02.2026 Північний апеляційний господарський суд постановив ухвалу, якою відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Дроґопол Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2025 у справі № 910/8108/25.
11.02.2026 (через Електронний суд) до суду апеляційної інстанції від Міністерства оборони України надійшов відзив на апеляційну скаргу, який було прийнято судом апеляційної інстанції до спільного провадження в порядку ст. 263 ГПК України.
17.02.2026 (через Електронний суд) до суду апеляційної інстанції від Міністерства юстиції України надійшов відзив на апеляційну скаргу, який було прийнято судом апеляційної інстанції до спільного провадження в порядку ст. 263 ГПК України.
25.02.2026 (через Електронний суд) до суду апеляційної інстанції від Державного підприємства Міністерства оборони України "Київське управління механізації і будівництва" надійшла заява про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду.
26.02.2026 Північний апеляційний господарський суд постановив ухвалу, якою задоволено заяву Державного підприємства Міністерства оборони України "Київське управління механізації і будівництва" про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції.
03.03.2026 Північний апеляційний господарський суд постановив ухвалу, якою продовжено строк розгляду справи. Відкладено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Дроґопол Україна» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2025 у справі № 910/8108/25 до 07.04.2026, в режимі ВКЗ.
13.03.2026 Північний апеляційний господарський суд постановив ухвалу, якою призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дроґопол Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2025 у справі № 910/8108/25 на 06.04.2026, в режимі ВКЗ.
08.04.2026 Північний апеляційний господарський суд постановив ухвалу, якою призначено до розгляду в судовому засіданні розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дроґопол Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2025 у справі № 910/8108/25 на 20.04.2026, в режимі ВКЗ.
В судове засідання 20.04.2026 з`явились представники відповідача та третіх осіб 1 та 2. Представник позивача не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином (відповідно до ч. 4 ст. 120 ГПК України). Разом з цим, в день судового засіданні від сторони надійшло клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату, мотивоване тим, що адвокат сторони перебуває на лікарняному. Третя особа 3 та 4 не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином (відповідно до ч. 4 ст. 120 ГПК України).
Суд апеляційної інстанції у судовому засіданні розглянув клопотання скаржника про відкладення розгляду справи та дійшов висновку про відмову у його задоволенні з огляду на наступне.
Частиною 1 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
З матеріалів справи вбачається, що скаржник був заздалегідь обізнаний про дату судового засідання, зокрема, отримавши 09.04.2026 ухвалу про призначення справи до розгляду. В даному аспекті суд апеляційної інстанції також зазначає, що аналогічне клопотання про відкладення судового засідання було подано адвокатом позивача 02.03.2026 (з проханням відкласти призначене на 03.03.2026 судове засідання). 
В цій частині суд апеляційної інстанції зазначає, що учасники справи не обмежені законом в кількості уповноважених осіб для представництва його інтересів в тому числі і в суді апеляційної інстанції.
З наведеного вбачається, що скаржник мав достатньо часу для забезпечення належного представництва своїх інтересів в суді апеляційної інстанції. Тому, суд апеляційної інстанції в цьому випадку не визнає поважними причини неявки в судове засідання з розгляду апеляційної скарги уповноваженого представника сторони.
Окрім того, ухвалами від 03.03.2026 та 08.04.2026 явка представників сторін в судове засідання не визнавалася обов`язковою, та доведено до відома учасників справи, що нез`явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги. А тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності адвоката апелянта в призначеному судовому засіданні з урахуванням також обмеженого нормами ГПК України строку розгляду апеляційної скарги на рішення суду.
Справа була розглянута в розумний строк (в розумінні ст. 6 Конвенції) з незалежних від суду причин: враховуючи поведінку сторін, а також тривалої відсутності інформації щодо належного повідомлення третіх осіб у даній справі (нотаріуса), з метою забезпечення рівності сторін (шляхом задоволення клопотання про продовження строку розгляду апеляційної скарги, що було підписане позивачем та відповідачем); враховуючи дію воєнного стану в Україні, обставини оголошення сигналу "повітряна тривога" та інші чинники.
4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених в ній доводів
У апеляційній скарзі зазначається, що рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2025 у справі № 910/8108/25 є незаконним, оскільки суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та не надав належної правової оцінки ключовим фактам.
Зокрема, суд помилково дійшов висновку про наявність у Міністерства юстиції України дискреційних повноважень для розгляду скарги Міністерства оборони України та про наявність у останнього порушених прав. Апелянт наголошує, що законодавство передбачає розгляд скарг Мін`юстом лише як допоміжний механізм захисту прав, який не може підміняти судовий розгляд, а сам орган уповноважений оцінювати виключно законність дій державного реєстратора, не вирішуючи спір про право власності. Водночас у спірній ситуації Міністерство юстиції фактично вийшло за межі своїх повноважень, оскільки дало оцінку дійсності правочину та вирішило спір між сторонами, що належить до виключної компетенції суду.
Крім того, суд першої інстанції не врахував, що на момент розгляду скарги вже існував судовий спір щодо того самого договору купівлі-продажу, в межах якого досліджуються аналогічні обставини, а отже Мін`юст не мав права розглядати скаргу по суті. Також не було враховано положення закону, які зобов`язують залишити скаргу без розгляду у разі відсутності порушеного права або наявності спору, що підлягає вирішенню судом.
Окремо апелянт зазначає, що суд не дослідив питання дотримання строків подання скарги. На його думку, Міністерство оборони України мало можливість дізнатися про можливе порушення своїх прав ще під час проведення первісного внутрішнього аудиту у 2022 році, а тому строк на подання скарги сплив задовго до фактичного звернення до Міністерства юстиції у квітні 2023 року. Відтак, скарга мала бути залишена без розгляду, однак це не було враховано ні Мін`юстом, ні судом.
У сукупності викладене, на думку апелянта, свідчить про те, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків і безпідставно відмовив у задоволенні позову про скасування наказу Міністерства юстиції. У зв`язку з цим, заявник просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове - про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
5. Узагальнені доводи відзивів на апеляційну скаргу
У відзиві на апеляційну скаргу Міністерство оборони України зазначило, що вважає рішення Господарського суду міста Києва - законним і обґрунтованим, оскільки суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та застосував норми матеріального і процесуального права.
Третя особа 2 наголошує, що суд обґрунтовано встановив факт укладення у 2017 році договору купівлі-продажу нерухомого майна між державним підприємством та ТОВ «Дроґопол Україна», а також подальшу державну реєстрацію права власності у 2022 році на підставі цього договору. Водночас ключовим є те, що договір був укладений без нотаріального посвідчення, що прямо суперечить вимогам законодавства та свідчить про його нікчемність. Отже, він не міг бути належною підставою для державної реєстрації права власності.
Міністерство оборони України заперечує доводи апелянта про те, що Міністерство юстиції України нібито вирішило спір про право, зазначаючи, що предметом розгляду скарги була виключно перевірка законності дій державного реєстратора. На думку відповідача, Мін`юст діяв у межах наданих повноважень, оцінюючи відповідність поданих документів вимогам закону та правильність проведення реєстраційної процедури, а не встановлюючи чи змінюючи право власності. При цьому на момент прийняття оскаржуваного наказу будь-який судовий спір між сторонами відсутній, що виключало підстави для відмови у розгляді скарги.
У відзиві також підкреслюється, що порушення з боку державного реєстратора були очевидними, оскільки останній здійснив реєстрацію на підставі неналежного документа та не перевірив дотримання вимог щодо форми правочину, правового режиму майна, повноважень на його відчуження та необхідних погоджень. Таким чином, рішення Міністерства юстиції було спрямоване на усунення порушень у сфері державної реєстрації та реалізацію контрольних функцій держави.
Щодо доводів апелянта про пропуск строку на подання скарги, Міністерство оборони України зазначило, що дізналося про порушення своїх прав лише у квітні 2023 року за результатами внутрішнього аудиту, після чого своєчасно звернулося зі скаргою. Твердження про можливість дізнатися про ці обставини раніше є припущеннями та не підтверджені належними доказами. Крім того, питання дотримання строків подання скарги належить до повноважень Міністерства юстиції, а не господарського суду, та має процедурний характер.
А тому учасник апеляційного провадження зазначив, що вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують встановлених судом обставин і правильності застосування норм права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Також відзив на апеляційну скаргу подало Міністерство юстиції України. Так, у поданому відзиві на апеляційну скаргу Міністерство юстиції України вказує, що апеляційна скарга є безпідставною, оскільки оскаржуваний наказ прийнято в межах повноважень і з дотриманням процедури. Воно діяло як орган, уповноважений перевіряти законність рішень державних реєстраторів, не вирішуючи спір про право.
Під час розгляду скарги було встановлено, що державна реєстрація права власності здійснена на підставі договору купівлі-продажу нерухомості, який не був нотаріально посвідчений, а тому є нікчемним і не може бути підставою для набуття права власності. Відтак реєстратор мав відмовити у реєстрації, але цього не зробив.
Крім того, майно є державним, і його відчуження відбулося з порушенням встановлених вимог (без належного погодження та процедури), що додатково підтверджує незаконність реєстраційних дій. Усі подальші обтяження є похідними від цієї незаконної реєстрації, тому також підлягають скасуванню.
З огляду на встановлені порушення Мін`юст обґрунтовано скасував відповідні рішення та застосував до нотаріуса пропорційний захід реагування, тому підстав для задоволення апеляції немає.
Окрім цього, у Міністерства юстиції України були відсутні підстави для залишення скарги Міністерства оборони України без розгляду з підстав пропуску строків на звернення зі скаргою, оскільки такий строк не був пропущений скаржником, з чим правильно погодився суд першої інстанції, а позивачем, у свою чергу, не доведено протилежне та не надано жодних належних і допустимих доказів, які могли б підтвердити його доводи про зворотне.
А тому відповідач просив апеляційну скаргу ТОВ «Дроґопол Україна» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2025 у справі №910/8108/25 - залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2025 у справі № 910/8108/25 - без змін.
Також в судовому засіданні 20.04.2026 третя особа 1 підтримала позицію відповідача та третьої особи 2 щодо поданої скарги.
6. Фактичні обставини, неоспорені сторонами, встановлені судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції
Як вбачається з матеріалів справи та правомірно встановлено судом першої інстанції, 20.09.2017 між Державним підприємством Міністерства оборони України «Київське управління механізації і будівництва» (далі за текстом - ДП МОУ «Київське управління механізації та будівництва»), як продавцем, і ТОВ «Дроґопол Україна», як покупцем, укладено в простій письмовій формі договір купівлі-продажу майна (об`єктів). 
Відповідно до пункту 1.1 договору купівлі-продажу майна (об`єктів) продавець зобов`язується передати у власність покупцеві майно (об`єкти), а саме: обладнання асфальтобетонного заводу з допоміжними будівлями та спорудами, який розташовується за адресою: вул. Бориспільська, 181 Дарницького району в м. Києві, а Покупець зобов`язується прийняти майно (об`єкти) і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в цьому договорі.
20.09.2017 між ДП МОУ «Київське управління механізації та будівництва» та ТОВ «Дроґопол Україна» укладено акт приймання-передачі матеріалів та устаткування, відповідно якого, зокрема, передано: бункер мінерального порошку, бункер для целюлози, приміщення операторської, лабораторія. 
01.07.2022 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бєлломі Олена Віталіївна внесла запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з відкриттям відповідного розділу про право власності ТОВ «Дроґопол Україна» на об`єкт нерухомого майна з наступними параметрами: індексний номер рішення: 64048390; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2605829280000; тип об`єкта: цілісний майновий комплекс, виробничо-технічна база. Опис об`єкта: складається з будівель: літ. А адміністративний корпус загальною площею -202,7 м.кв.; літ.Б контрольно-пропускний пункт, вагова, загальною площею - 13,9 м.кв.; літ.В майстерня загальною площею - 212,2 м.кв.; літ.Г, лабораторія загальною площею -271,3 м.кв. та споруди: літ. В1-навіс; № 1-ворота; № 2-огорожа; № 3-асфальтобетонна установка; № 4-рампа; № 5- свердловина; № 6 - автомобільна стоянка; № 7- ваги; І асфальтобетонне покриття. Адреса: м. Київ, вулиця Бориспільська, будинок 181-В.
Крім того, 15.08.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю Будівельне управління «Південзахідтрансбуд» та ТОВ «Дроґопол Україна» (іпотекодавець) укладено договір іпотеки, відповідно до пункту 1 якого іпотекодавець з метою забезпечення виконання основного зобов`язання, що випливає із договору про надання поворотної фінансової допомоги передає в іпотеку, а іпотекодержатель цим приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених цим договором, предмет іпотеки, що належить іпотекодавцю на праві власності.
Пунктом 2 зазначеного договору іпотеки, встановлено, що з метою повного та своєчасного виконання основного зобов`язання іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю нерухоме майно, разом з усіма його при належностями, а саме: цілісний майновий комплекс, виробничо-технічна база, що складається з будівель: літ. А адміністративний корпус загальною площею - 202,7 м.кв.; літ. Б контрольно-пропускний пункт, вагова, загальною площею - 13,9 м.кв.; літ. В майстерня загальною площею - 212,2 м.кв.; літ. Г, лабораторія загальною площею - 271,3 м.кв. та споруди: літ. В1-навіс; № 1-ворота; № 2-огорожа; № 3-асфальтобетонна установка; № 4-рампа; № 5- свердловина; № 6 - автомобільна стоянка; № 7- ваги; І асфальтобетонне покриття, що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Бориспільська, будинок 181-В.
Відповідно до даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстровано іпотеку та заборону зазначеного вище об`єкта нерухомого майна, а саме: номер запису про іпотеку: 47599548, дата, час державної реєстрації: 15.08.2022 17:05:08, Державний реєстратор: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бєлломі О. В.
Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 64499423 від 15.08.2022, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бєлломі О. В; а також реєстрація змін іпотеки, індексний номер рішення: 64892964 від 22.09.2022, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бєлломі О. В. 
Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 64499326 від 15.08.2022, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бєлломі О. В.; а також реєстрація змін до обтяження, індексний номер рішення 64891351 від 22.09.2022, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бєлломі О. В.
27.04.2023 Міноборони звернулось до Мін`юсту зі скаргою № 407/911, що зареєстрована 27.04.2023 за № СК-1713-23 на рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бєлломі О. В., а саме: на рішення від 01.07.2022 № 64048390 (державна реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна), від 15.08.2022 № 64499423 (державна реєстрація іпотеки) та № 64499326 (державна реєстрація заборони відчуження), щодо цілісного майнового комплексу, виробничо-технічної бази, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 181-В.
15.05.2023 відбулось засідання центральної колегії Мін`юсту щодо розгляду скарги Міноборони від 27.04.2023, за результатами якого нею складено висновок про задоволення скарги Міноборони, скасування згаданих вище рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а також тимчасового блокування доступу приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Бєлломі О.В. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Підставою для прийняття колегією зазначеного рішення став висновок, що в даній ситуації має місце порушення прав скаржника - Міноборони як власника нерухомого майна та порушення, що мали місце при укладенні договору купівлі-продажу майна (об`єктів) від 20.09.2017 та акта приймання-передачі від 20.09.2017, укладеного між ДП МОУ «КУМіБ» (продавець) та ТОВ «Дроґопол Україна» (покупець).
Колегія констатувала, що приватним нотаріусом Бєлломі О.В. під час прийняття оскаржуваного рішення від 01.07.2022 № 64048390 (державна реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна) належним чином не перевірено документи на наявність підстав для проведення державної реєстрації прав щодо цілісного майнового комплексу, виробничо-технічної бази, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 181-В, з огляду на ті доводи, що наведені Міноборони в поданій ним скарзі.
В свою чергу, щодо рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бєлломі О.В. від 15.08.2022 № 64499423 (державна реєстрація іпотеки) та № 64499326 (державна реєстрація заборони внаслідок іпотеки) колегія констатувала, що вони підлягають скасуванню з огляду на необхідність поновлення прав Міноборони як такі, що випливають з факту скасування оскаржуваного рішення від 01.07.2022 № 64048390 (державна реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна). Також, з аналогічних підстав на думку колегії підлягають скасуванню рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бєлломі О.В. від 22.09.2022 за №№ 64892964 та 64891351 (зміни до записів про іпотеку та заборону відчуження).
15.05.2023 Міністерством юстиції України з урахуванням згаданого вище висновку центральної колегії прийнято наказ № 1882/5 «Про задоволення скарги», яким вирішено: 
1. Скаргу Міністерства оборони України від 27.04.2023 № 407/911 задовольнити.
2. Скасувати рішення від 01.07.2022 № 64048390, від 15.08.2022 № 64499423, 64499326, від 22.09.2022 №№ 64891351, 64892964, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бєлломі Оленою Віталіївною.
3. Тимчасово блокувати доступ приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Бєлломі Олені Віталіївні до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці.
4. Виконання пункту 2 наказу покласти на Офіс протидії рейдерству.
5. Виконання пункту 3 наказу покласти на Державне підприємство «Національні інформаційні системи».
На виконання вказаного наказу Мін`юсту державним реєстратором Департмаменту державної реєстрації Мін`юсту України Аврамченко С.С. прийнято рішення № 67602515 від 15.05.2023 щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно наступних записів: скасування/анулювання відкриття розділу щодо реєстраційного номера об`єкта нерухомого майна 2605829280000: дата, час державної реєстрації: 15.05.2023 18:27:58, підстава: інший тип договору, наказ, серія та номер: 1882/5, виданий 15.05.2023, видавник: Мін`юст, відомості внесено до реєстру: 15.05.2023 18:33:07, ОСОБА_1 , Департамент державної реєстрації Мін`юсту, індексний номер рішення: 67602515; скасування/анулювання державної реєстрації права власності дата, час державної реєстрації: 15.05.2023 18:27:58. Підстава: інший тип договору, наказ, серія та номер: 1882/5, виданий 15.05.2023, видавник: Мін`юст, відомості внесено до реєстру: 15.05.2023 18:32:35, ОСОБА_1, Департамент державної реєстрації Мін`юсту України, індексний номер рішення: 67602515; скасування/анулювання іпотеки дата, час державної реєстрації: 15.05.2023 18:27:58, підстава: інший тип договору, наказ, серія та номер: 1882/5, виданий 15.05.2023, видавник: Мін`юст України. Відомості внесено до реєстру: 15.05.2023 18:31:07, ОСОБА_1, Департамент державної реєстрації Мін`юсту України, м. Київ, індексний номер рішення: 7602515; скасування/анулювання державної реєстрації обтяження, дата, час державної реєстрації: 15.05.2023 18:27:58, підстава: інший тип договору, наказ, серія та номер: 1882/5, виданий 15.05.2023, видавник: Мін`юст України відомості внесено до реєстру: 15.05.2023 18:30:35, ОСОБА_1, Департамент державної реєстрації Мін`юсту, індексний номер рішення: 67602515.
ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ
7. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що виходячи із меж вимог та доводів апеляційної скарги, предметом апеляційного перегляду у даній справі рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову щодо відмови у визнанні незаконним та скасувати наказ Мін`юсту від 15.05.2023 № 1882/5 «Про задоволення скарги», прийнятий за результатами розгляду скарги на дії державного реєстратора, а також подальші реєстраційні дії. Водночас, сторона не оскаржує рішення в частині закриття провадження у справі. 
Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзивів на неї, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає наступне. 
Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно" від 01.07.2004 №1952-IV (далі за текстом - Закон №1952-IV) регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 2 Закону №1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до частин 1, 2 статті 18 Закону №1952-IV державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:
1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;
2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав;
3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв;
4) перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;
5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав);
6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав;
7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником;
8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.
Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Державні реєстратори зобов`язані надавати до відома заявників інформацію про перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав.
Статтею 37 Закону №1952-IV врегульовано порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації прав.
Відповідно до частини 1 статті 37 Закону №1952-IV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав, а також дії, пов`язані з автоматичною державною реєстрацією прав, можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.
Пунктом 1 частини 2 статті 37 Закону №1952-IV визначено, що Міністерство юстиції України розглядає скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі судового рішення, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір).
Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 (далі за текстом - Порядок) визначає процедуру здійснення Мін`юстом та його територіальними органами розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту (далі - скарги у сфері державної реєстрації).
Розгляд скарг у сфері державної реєстрації здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами у межах компетенції, визначеної законом.
Пунктом 5 Порядку визначено, що Мін`юст чи відповідний територіальний орган розглядає скаргу у сфері державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації на предмет встановлення підстав для відмови в її задоволенні, а саме: оформлення скарги без дотримання вимог, визначених законом; наявність інформації про судове рішення про відмову позивача від позову з такого самого предмета спору, про визнання відповідачем позову або затвердження мирової угоди сторін; наявність інформації про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з такого самого предмета і тієї самої підстави; наявність рішення Мін`юсту чи його територіального органу з такого самого питання; здійснення Мін`юстом чи його територіальним органом розгляду скарги з такого самого питання від того самого скаржника; подання скарги особою, яка не має на це повноважень; закінчення встановленого законом строку подачі скарги; розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції Мін`юсту чи його територіального органу. Щодо доводів скаржника про порушення строків звернення зі скаргою суд апеляційної інстанції зазначає наступне. 
Як вбачається з матеріалів справи, до Міністерства юстиції України надійшла скарга Міністерства оборони України від 27.04.2023 № 407/911, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27.04.2023 за № СК-1713-23 (далі - скарга), на рішення від 01.07.2022 № 64048390 (далі - оскаржуване рішення 1) від 15.08.2022 № 64499423, 64499326 (далі - оскаржувані рішення 2), прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бєлломі Оленою Віталіївною, щодо цілісного майнового комплексу, виробничо-технічної бази, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 181-В (далі - цілісний майновий комплекс, об`єкт нерухомого майна.
Відповідно до частини шостої статті 37 Закону № 1952-IV за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав Міністерство юстиції України, його територіальні органи приймають одне з таких мотивованих рішень, яке не пізніше наступного робочого дня з дня його прийняття розміщується на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України чи відповідного територіального органу:
про задоволення скарги (якщо оскаржувані рішення, дії або бездіяльність не відповідають законодавству у сфері державної реєстрації прав);
про відмову в задоволенні скарги (якщо оскаржувані рішення, дії або бездіяльність відповідають законодавству у сфері державної реєстрації прав);
про залишення скарги без розгляду по суті.
Міністерство юстиції України, його територіальні органи залишають скаргу на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав без розгляду по суті, якщо: 1) встановлений цим Законом для подання скарги строк сплив до дня її подання; 2) Міністерством юстиції України, його територіальним органом за результатами розгляду скарги з такого самого питання вже приймалося рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні; 3) наявна інформація про відкрите за заявою скаржника судове провадження, предметом якого є оскарження тих самих рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації прав; 4) скаргу подано особою, права якої у зв`язку з оскаржуваним рішенням, дією або бездіяльністю у сфері державної реєстрації прав не порушено; 5) скаргу подано особою, яка не має на це повноважень; 6) скаржником подано до Міністерства юстиції України, його територіального органу заяву про залишення скарги без розгляду.
Разом з цим, відповідно до абзацу першого частини третьої статті 37 Закону № 1952-IV (в редакції від 23.03.2023) рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів особою, права якої порушено, протягом двох місяців з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення своїх прав, але не пізніше одного року з дня прийняття відповідного рішення, здійснення дії або бездіяльності.
Скарга на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації подається у письмовій формі та має містити відомості про прізвище, ім`я, по батькові (найменування) скаржника, його місце проживання (місцезнаходження), номер телефону та/або адресу електронної пошти, суть (реквізити) оскаржуваного рішення, дій або бездіяльності, обставини, якими обґрунтовується порушення прав скаржника, а також прохання (вимоги) скаржника та дату складення скарги.
Відповідно, саме при залишенні скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації без розгляду по суті Міністерство юстиції України, його територіальні органи у своєму рішенні має навести мотиви щодо наявної інформації про відкрите за заявою скаржника судове провадження, предметом якого є оскарження тих самих рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації, а також про непорушення оскаржуваним рішенням, дією або бездіяльністю у сфері державної реєстрації прав особи, яка подала скаргу. Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 22.01.2025 у справі № 910/1686/24.
Питання дотримання вказаного строку відноситься до виключних повноважень Мін`юсту, який перевіряє його дотримання базуючись на первинних матеріалах розгляду скарги.
З матеріалів справи вбачається, що до Мін`юсту надійшла скарга Міноборони від 27.04.2023 № 407/911, зареєстрована 27.04.2023 за № СК-1713-23, на рішення від 01.07.2022 № 64048390 від 15.08.2022 №№ 64499423, 64499326, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бєлломі О.В., щодо цілісного майнового комплексу, виробничотехнічної бази, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 181-В.
Разом з цим, матеріалами справи підтверджується, що Міністерство оборони України дізналось про порушення своїх прав з моменту надходження листа Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України від 27.04.2023 за № 234/1281.
В даному аспекті суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи відзиву на апеляційну скаргу та висновок суду першої інстанції, щодо непідтвердження обізнаності Міністерства оборони України про порушення своїх прав за результатами проведення першого аудиту, оскільки в ході проведення первісного аудиту проаналізовано господарську діяльність ДП МОУ «КУМІБ» за період 01.07.2017 по 30.06.2022 (про що сам наголошує позивач як у заяві про зміну предмету позову, так і в апеляційній скарзі), однак оскаржувані реєстраційні дії проведені починаючи з 01.07.2022. В даному аспекті суд апеляційної інстанції зазначає, що факт укладення договору купівлі-продажу майна від 20.09.2017 в даному контексті не є підставою встановлення обізнаності третьої особи 2 про порушення їх прав, оскільки реєстрація такого права відбулась лише 01.07.2022. Вказане фактично підтверджує факт того, що скаржник не міг знайти про їх існування під час первинного аудиту. Доводи скаржника в цій частині відхиляються через необґрунтованість. 
Щодо доводів скаржника про те, що Мінюст, розглядаючи скаргу по суті, фактично вирішив спір про право, тим самим вийшов за межі своєї компетенції, що є підставою для визнання наказу Мін`юсту незаконним, суд апеляційної інстанції зазначає наступне. 
Так, правові засади державної реєстрації речових прав на нерухоме майно визначені Законом України № 1952-IV, який регулює відносини у відповідній сфері та спрямований на забезпечення визнання і захисту таких прав державою. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 2 цього Закону державна реєстрація прав є офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру.
Відповідно до визначеної законом компетенції Міністерство юстиції України під час розгляду скарг перевіряє наявність чи відсутність порушень закону в рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, тобто здійснює контроль за законністю реєстраційних дій. При цьому такий розгляд не передбачає встановлення або спростування дійсності правочинів як способу вирішення спору про право, за винятком випадків, коли недійсність правочину прямо встановлена законом (нікчемність).
Судом першої інстанції правомірно зазначено, що на підставі рішення приватного нотаріуса було здійснено державну реєстрацію права власності за ТОВ «ДРОҐОПОЛ УКРАЇНА» на цілісний майновий комплекс на підставі договору купівлі-продажу від 20.09.2017 та акта приймання-передачі. Водночас відповідно до статті 657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу нерухомого майна підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню.
Згідно зі статтею 203 Цивільного кодексу України додержання встановленої законом форми правочину є необхідною умовою його чинності. Частиною першою статті 220 цього Кодексу передбачено, що у разі недодержання вимоги щодо нотаріального посвідчення договір є нікчемним. Відповідно до частини другої статті 215 Цивільного кодексу України нікчемний правочин є недійсним у силу закону та не потребує визнання його недійсним судом.
Приймаючи доводи відповідача та третьої особи 2, суд апеляційної інстанції відхиляє мотиви скаржника, що фактично Міністерство юстиції України, констатуючи невідповідність поданого для державної реєстрації документа вимогам закону, не вирішувало спір про право та не визнавало правочин недійсним, а діяло в межах наданих повноважень, перевіряючи правомірність реєстраційних дій з урахуванням імперативних норм законодавства щодо нікчемності правочину.
Крім того, предметом розгляду у цій справі є правомірність лише наказу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги на дії державного реєстратора, а не питання належності права власності на спірне майно. 
Враховуючи, що однією із засад державної реєстрації є забезпечення об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права, проведення державної реєстрації з порушенням вимог закону суперечить таким засадам і обумовлює необхідність реагування з боку Міністерства юстиції України. А тому доводи скаржника в цій частині є необґрунтованими та такими, що відхиляються судом апеляційної інстанції. 
8. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення. Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).
Отже, Північний апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог (в оскаржуваній частині). Тоді як рішення суду першої інстанції в частині закриття провадження у справі - не оскаржувалось, апеляційна скарга доводів щодо вказаного не містить. 
Таким чином, на підставі ст. 2, 74, 76-80, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги у даній справі без задоволення, а рішення суду першої інстанції (в оскаржуваній частині) - без змін.
9. Судові витрати
З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги по суті, понесені судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції (судовий збір) покладаються на скаржника в порядку ст. 129 ГПК України.
Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, 276, ст. 281 - 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,
УХВАЛИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дроґопол Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2025 у справі № 910/8108/25 - залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2025 в оскаржуваній частині у справі № 910/8108/25 - залишити без змін.
3. Судовий збір, понесений у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на скаржника.
4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачених ст. 287 - 289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 21.04.2026.

Головуючий суддя О.М. Коротун 

Судді А.Г. Майданевич

В.В. Сулім