10.04.26

Справа № 635/2908/25
Провадження № 2/635/873/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2026 року смт Покотилівка Харківський район Харківська область
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді Даниленко Т.П.,
за участю секретаря судового засідання - Шевченко В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») через систему «Електронний суд» звернулось до Харківського районного суду Харківської області із позовною заявою до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ), в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №7117730 від 11.01.2024 у розмірі 82437,50 грн та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зокрема зазначив, що 11.01.2024 між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 7117730, згідно з умовами якого відповідач отримав 25 000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит на потрібну їй суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов Кредитного договору. 28.05.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений Договір відступлення прав вимоги №106-МЛ, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 7117730 від 11.01.2024. Сума заборгованості становить 82437,50 грн відповідно до Витягу з реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимоги № 106-МЛ від 28.05.2024, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 25000 грн, прострочена заборгованість за сумою відсотків 55687,50 грн, прострочена заборгованість за комісією 1750,00 грн. 
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21.04.2025 провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18.11.2025 витребувано у - АТ «СЕНС БАНК» інформацію щодо перерахування 11.01.2024 первинним кредитором ТОВ «Мілоан» на рахунок ОСОБА_1 в сумі 25 000 грн згідно платіжного доручення № 120021495.
Представник позивача, яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, а у разі неявки в судове засідання відповідача - ухвалити рішення в заочному порядку.
Відповідач в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшов відзив, в якому він не погодився з викладеними у позові обставинами, вважав позов безпідставним та необґрунтованим. Мотивуючи свою позицію вказує, що спірний договір він не укладав, вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищеними, не відповідає приписам чинного законодавства, умови кредитного договору про комісію є нікчемними, відсутні докази отримання новим кредитором права вимоги, відсутні докази перерахування коштів (тіла кредиту).
Представником позивача надано відповідь на відзив в якому зазначив, що всі документи знаходяться в особистому кабінеті Позичальника з якими він був ознайомлений на момент укладення договору, погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами Договору в цілому та підтверджує, що: він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов Кредитного договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідач та ТзОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Крім того, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. В кредитному договорі № 7117730 від 11.01.2024 зазначено, що Позичальник не повинен сплачувати на користь Кредитодавця будь які платежі не передбачені цим договором. Вказані в цьому договорі розміри комісій, процентів та будь-яких інших винагород Кредитодавця не можуть бути збільшені Кредитодавцем без згоди Позичальника. Дані умови чітко прописані у кредитному договорі № 7117730 від 11.01.2024, що є підтвердженням того, що позичальник надає свою згоду на укладення кредитного договору, позичальник також погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє і зобов`язується неухильно дотримуватися умов кредитного договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною договору. При цьому сума та розрахунок заборгованості за кредитним договором № 7117730 від 11.01.2024 було передано позивачу від первинного кредитора ТзОВ «Мілоан» згідно Договору відступлення прав вимог №106-МЛ від 28.05.2024. Тобто після отримання права вимоги до відповідача позивачем жодних нових сум щодо стягнення заборгованості не нараховувалося. Відповідно до п.1.5.1 Договору про споживчий кредит № 7117730 від 11.01.2024, комісія за надання кредиту: 1750,00 грн, яка нараховується за ставкою 7.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Встановлення ТзОВ «Мілоан» у кредитному договорі комісії не суперечить закону. В матеріалах справи міститься копія платіжного доручення № 2258 від 28.05.2024, що підтверджує перерахування коштів новим кредитором на рахунок первісного кредитора за передачу права грошової вимоги. Щодо доказів перерахування коштів та первинних бухгалтерських документів: доводи Відповідача про те, що позивачем не подано доказів надання грошових коштів на увагу не заслуговують, оскільки на підтвердження надання відповідачу кредиту позивач подав копію платіжного доручення № 120021495 від 11.01.2024, з якого слідує, що ТОВ «Мілоан» перерахувало на ім`я отримувача ОСОБА_1 на Кредит рах. № 410232*9702 кредитні кошти в сумі 25 000 грн 00 коп., у дорученні вказано номер транзакції, сума транзакції, дата проведення транзакції та номер картки, на яку перераховані кошти, де зокрема сума транзакції збігається з сумою наданого кредиту, дата проведення транзакції з датою укладеного договору та зазначено частково номер картки, на яку перераховані кошти, який збігається з реквізитами платіжної банківської картки, вказаної в п. 2.1 Договору. Будь-яких доказів на спростування обставин, що кошти, визначені в електронному договорі у розмірі 25 000,00 грн надійшли в розпорядження відповідача на належну йому банківську картку, отримання та користування кредитними коштами, а також спростування розміру заборгованості по кредиту, розмір якої відображено у розрахунку, відповідач не надав. Отже, позивач виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору, однак відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
11.01.2024 між ОСОБА_1 (позичальник) та ТОВ «Мілоан» (кредитодавець) був укладений договір про споживчий кредит № 7117730, згідно з умовами якого, відповідач отримав 25 000,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором.
Відповідно до пункту 1.1. договору, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений пунктом 1.3. договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у пункті 1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений пунктом 1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором.
Пунктами 1.2.,1.3.,1.4. договору передбачено, що сума (загальний розмір) кредиту становить 25000,00 грн. Кредит надається строком на 105 днів з 11.01.2024. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 25.04.2024.
Згідно з пунктом 1.5.1. договору комісія за надання кредиту: 1750,00 грн, яка нараховується за ставкою 7,00 % від суми кредиту одноразово.
Відповідно до пункту 1.5.2. договору проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 3937,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,05 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду.
Відповідно до пункту 1.5.3. договору проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 51750,00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 2,30 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду.
З довідки про ідентифікацію слідує, що клієнт ОСОБА_1 , з яким укладено договір № 7117730 від 11.01.2024 ідентифікований ТОВ «Мілоан». Акцепт договору позичальником здійснено підписанням аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора 819038 надісланого позичальнику 11.01.2024 о 19 годині 16 хвилин на номер телефону НОМЕР_1 .
ТОВ «Мілоан» повністю виконало свої зобов`язання за договором про споживчий кредит № 7117730 від 11.01.2024 та надало відповідачу кредит на умовах та розмірі, передбачених цим договором, відповідач кредит отримав, про що свідчать дані платіжного доручення 120021495 від 11.01.2024 про перерахування кредитних коштів в розмірі 25000,00 грн ОСОБА_1 на кредит рахунок № НОМЕР_2 .
Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача перед ТОВ «Кредит-Капітал» за кредитним договором № 7117730 від 11.01.2024 становить 12868,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 25000,00 грн; заборгованість за відсотками - 55687,50 грн; заборгованість за комісією з надання кредиту - 1750,00 грн.
Відповідно до пункту 3.2.6 кредитного договору кредитодавець має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати у заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника.
28.05.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 106-МЛ.
Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором №7117730 від 11.01.2024, укладеним між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимог № 106-МЛ від 28.05.2024.
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Згідно з частиною 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).
В силу положень статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (пароля).
Твердження відповідача щодо неукладеності кредитного договору не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що знайшло своє підтвердження матеріалами справи.
Таким чином, відповідач вчинив активні дії, що свідчать про його волевиявлення на укладення договору на запропонованих умовах. Договір містять усі істотні умови, укладені з дотриманням вимог законодавства щодо електронної форми правочину, а тому є дійсними та обов`язковими до виконання.
Факт отримання коштів від ТОВ «Мілоан» у розмірі 25000,00 грн ОСОБА_1 підтверджується платіжним дорученням 120021495 від 11.01.2024, за яким ТОВ «Мілоан» на кредитний рахунок № НОМЕР_2 , отримувач: ОСОБА_1 перераховано кошти у сумі 25000,00 грн.
Крім того, до суду надійшла виписка з рахунку приватного клієнта № 867320-2025/1120 АТ «Сенс» з якої вбачається, що  ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_3 , клієнт Банку. На його ім`я відкрито картку № НОМЕР_4 , рахунок до картки № НОМЕР_5 (валюта Українська гривня) виписка про рух коштів по карті за 11.01.2024 з відображенням зарахування коштів у сумі 25 000 грн в межах наявних даних по контрагентам клієнта додається у Додатку 1, у якому зазначено зарахування переказу коштів в сумі 25 000 грн.
Крім того, відповідач жодним чином не спростував факт укладення кредитного договору 7117730 від 11.01.2024 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 та надходження коштів на банківський кредитний рахунок ОСОБА_1 .
Отже, ТОВ «Мілоан» виконало свої зобов`язання за електронним кредитним договором від 11.01.2024 та надало відповідачу грошові кошти в сумі 25000,00 грн, однак відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за договором, що не спростовано відповідачем, у зв`язку з чим останній має заборгованість за кредитним договором за основною сумою боргу - 25000,00 грн.
Щодо стягнення простроченої заборгованості за сумою відсотків, суд зазначає таке.
Звертаючись до суду із даним позовом, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за сумою відсотків за кредитним договором № 7117730 за період з 11.01.2024 до 26.04.2024, тобто за 105 днів прострочення, в розмірі 55687,50 грн. При цьому, позивач виходив із встановленої договором процентної ставки 2,3% на день за період з 27.01.2024 до 26.04.2024.
Перевіривши правильність розрахунку, який наданий відповідачем суд наводить власний розрахунок з огляду на таке.
Встановлено, що договір про споживчий кредит №7117730 було укладено 11.01.2024.
Заборгованість ОСОБА_1 за тілом кредиту протягом всього строку дії договору становить 25000,00 грн.
У пункті 1.5.3. договору зазначено, що стандартна процентна ставка становить 2,3 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. 
22.11.2023 було прийнято Закон України № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», яким було внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» цього закону, він набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.
Закон України № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023.
У частині 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, чинній на момент укладення договору) зазначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
У пункті 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:
- протягом перших 120 днів - 2,5 %;
- протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
У листі Національного банку України від 19.02.2024 за №14-0004/12097 «Щодо дотримання законодавства у сфері споживчого кредитування» надано роз`яснення щодо виконання окремих вимог Закону №3498-ІХ.
Так, у пункті 2 вказаного листа зазначено, що протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом № 3498-ІХ, тобто до 20.08.2024 включно, встановлено максимальний розмір денної процентної ставки, який не може перевищувати:
- протягом перших 120 днів - 2,5 %, тобто до 22.04.2024 включно;
- протягом наступних 120 днів - 1,5 %, з 23.04.2024 до 20.08.2024 включно.
З 21.08.2024 максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої статті 8 Закону «Про споживче кредитування», не може перевищувати 1%.
За період з 11.01.2024 до 26.01.2024 проценти за користування кредитом повинні нараховуватись у відповідності до пункту 1.5.2. договору, з розрахунку денної відсоткової ставки 1,05 %, що за 15 днів становить 3937,50 грн, що узгоджено сторонами та відповідає вимогам Закону України «Про споживче кредитування».
Враховуючи, що договір про споживчий кредит № 7117730 було укладено 11.01.2024, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», відтак за період з 27.01.2024 до 22.04.2024 проценти за користування повинні були нараховуватись з розрахунку обумовленої сторонами денної відсоткової ставки розміром 2,3 %, що за 86 дні становить 49450,00 грн.
За період з 23.04.2024 до 25.04.2024 проценти за користування кредитом повинні були нараховуватись з розрахунку денної відсоткової ставки розміром 1,5%, що за 3 дні становить 1125,00 грн.
Відтак, за 105 днів прострочення заборгованість ОСОБА_1 по процентам становить гривень 54512,50 грн (49450,00 грн + 3937,50 грн + 1125,00 грн).
Враховуючи вищевикладене, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредит-Капітал» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 79512,50 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 25000,00 грн та заборгованість за процентами у розмірі 54512,50 грн.
Щодо стягнення заборгованості за комісією. 
Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
10.06.2017 набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження №61-4202сво22).
Таким чином, виходячи з аналізу вимог п. 4 ч. 1 ст. 1,ч. 2 ст. 8, ч. 1 ст. 1, ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», які викладені у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.
Отже, спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від відповідача (в т.ч. і в судовому порядку).
Включення до тексту спірного Кредитного договору умови про необхідність сплати відповідачем комісії за надання кредиту у розмірі 1750,00 грн, а також подальше витребування нарахованої комісії позивачем з відповідача, суд вважає таким, що відповідає вимогам діючого законодавства.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»» заборгованості за комісією у розмірі 1750,00 грн за договором про споживчий кредит № 7117730.
Посилання відповідача на те, що у справі відсутні належні та допустимі докази набуття позивачем права вимоги, є безпідставними з огляду на наступне.
Відповідно до положень ст. 512, 513 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч.1 ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частиною 1 статті 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
28.05.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір №106-МЛ про відступлення прав вимоги, згідно з п.п.1.1 якого на умовах, встановленими цим договором, кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги до божників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості). 
Пунктом 6.2.3 Договору №106-МЛ про відступлення прав вимоги передбачено, що право вимоги переходить до нового кредитора в день здійснення фінансування (оплати) на користь кредитора у повному обсязі в сумі, вказаній п.7.1. цього договору, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовної їх заборгованості. Оформлення відступлення права вимоги здійснюється шляхом підписання акту приймання-передачі реєстру боржників (додаток № 2) відповідно до п.8.3.2. договору.
Згідно витягу з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 1060МЛ від 28.05.2024 (у новій редакції згідно додаткової угоди № 1 від 04.02.2025) вбачається, що відступається право вимоги щодо кредитного договору №7117730 від 11.10.2024, укладеного між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 у розмірі 82437,50 грн.
Слід зазначити, що вказаний документ містить усі необхідні реквізити, дає можливість ідентифікувати сторони зобов`язання, підставу виникнення права вимоги, розмір заборгованості та дату її визначення, а тому є належним і допустимим доказом у розумінні ст.ст.76, 77, 78 ЦПК України.
Крім того, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сплачено ТОВ «Мілоан» ціну за договором №106-МЛ про відступлення прав вимоги від 28.05.2024, що підтверджується копією платіжної інструкції №2258 від 28.05.2024.
Таким чином, враховуючи: укладення первісним та новим кредитором договору №106-МЛ про відступлення прав вимоги від 28.05.2024; підписання реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами від 28.05.2024; сплату новим кредитором первісному відповідної суми за відступлення права вимоги, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» стало новим кредитором стосовно ОСОБА_1 за кредитним договором №7117730 від 11.10.2024, що передбачено п.1.1 Договору про відступлення права вимоги щодо моменту передачі майнових прав.
Згідно з платіжною інструкцією (безготівковий переказ в національній валюті) № 5682 від 24.03.2025 при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» пред`явило вимогу майнового характеру (стягнення заборгованості за кредитним договором) на суму (ціну позову) 82 437,50 грн, тоді як суд виснував про часткове задоволення заявлених вимог на суму 81 232,50 грн, що становить 98,5 % від ціни позову.
За наведених обставин та відповідно до вимог статей 133, 137, 141 ЦПК України з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 2386,00 грн (2422,40 х 98,5 % : 100).
На підставі викладеного і керуючись статтями 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №7117730 від 11.01.2024 у розмірі 81 232 (вісімдесят одна тисяча двісті тридцять дві) гривні 50 (п`ятдесят) копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2386 (дві тисячі триста вісімдесят шість) гривень 00 копійок.
В решті позову - відмовити. 
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості, що не проголошуються:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», Код ЄДРПОУ: 35234236, місце реєстрації: 79000, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28;
представник позивача - Мих Вікторія Олегівна, адреса для листування: 03127, м. Київ, пр-т Голосіївський, 132, оф. 22;
відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання (перебування) та реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя           Т.П.Даниленко