Справа № 545/642/26
Провадження № 3/545/211/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

"07" квітня 2026 р. суддя Полтавського районного суду Полтавської області Стрюк Л.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділу поліції №2 Полтавського районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційна картка платника податків: НОМЕР_1 , пенсіонерки, інші відомості суду не відомі, 
за ч. 3 ст.156 КУпАП, - 
в с т а н о в и в:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 13.02.2026 о 10-30 год здійснювала роздрібну торгівлю алкогольними напоями, а саме – горілкою в кількості 4 пластикові пляшки об`ємом по 5 л з рук у АДРЕСА_1 , чим порушила вимоги п. 7 ч. 2 ст. 71 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.156 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала та пояснила, що близько 10 год 13.02.2026 до неї додому приїхали 3 працівники поліції і повідомили, що ніби-то вона торгує горілкою та сигаретами та запропонували їй видати наявні в неї товари. Вона винесла з дому 4 п`ятилітрових пляшки з горілкою, які зберігала для власних потреб. Працівники поліції запропонували їй сфотографуватися та підписати якісь документи, про що саме – не знає, оскільки не читала. Стверджує, що нікому горілку не продавала і жодна особа цього факту не підтверджує.
Захисник – адвокат Москаленко І.О. вважає, що відсутня подія адміністративного правопорушення, оскільки з наданих доказів неможливо встановити сам факт торгівлі алкоголем. Окрім того, не доведено, що вилучена у пластикових пляшках рідина є алкогольним напоєм. Протокол складений з порушенням вимог закону та з перевищенням службових повноважень. 
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).
Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП України, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею ст. 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З огляду на вказане, у випадку вчинення особою адміністративного правопорушення, уповноважені на те посадові особи Національної поліції, зобов`язані не тільки скласти протокол про адміністративне правопорушення, а й зібрати докази вчинення особою такого адміністративного правопорушення.
Диспозицією ч.3 ст.156 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: а) об`єкту; б) об`єктивної сторони; в) суб`єкту; г) суб`єктивної сторони.
Відсутність (недоведеність) хоча б однієї із ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування щодо неї заходів державного примусу, зокрема накладення стягнення у виді штрафу.
З метою визначення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 156 КУПАП, необхідно встановити всі характеризуючі ознаки торгівлі алкогольними напоями.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 зазначеної статті, полягає у торгівлі алкогольними напоями або тютюновими виробами з рук, тобто торгівля означеними виробами суб`єктами, які відповідно до вимог законодавства не мають права на здійснення такої торгівлі. 
Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 здійснювалася торгівля алкогольними напоями та що вилучені у неї предмети є алкогольними напоями. Наявні у справи докази лише вказують на те, що у останньої було вилучено пластикові пляшки з рідиною з різким запахом етилового спирту(горілкою), зовні схожою на алкогольний напій.
Суд вважає неналежним як доказ письмові пояснення ОСОБА_1 , додані до протоколу, оскільки остання не несе відповідальності за неправдиві свідчення щодо себе. При цьому суд зауважує, що пояснення написані не власноручно.
У протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості щодо отримання ОСОБА_1 грошей від продажу алкогольних напоїв, тобто виручки, яка відповідно до санкції ч. 3 ст. 156 КУпАП повинна бути конфіскованою у разі визнання її винною у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення. Відсутні такі дані і в матеріалах справи про адміністративне правопорушення. При цьому, якщо у вину особі ставиться саме здійснення продажу, то можна беззаперечно стверджувати те, що така особа мала отримати грошові кошти від інших осіб (покупців), які придбали таку продукцію. Тому для доведення самого факту продажу повинні були б бути вилучені грошові кошти, начебто отримані ОСОБА_1 від здійснення такого продажу. Проте будь-які грошові кошти працівниками поліції не вилучалися.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.
Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, встановленого судом після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно ч.2 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган (орган, який склав протокол про адміністративне правопорушення), разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до вчинення правопорушення.
Зі змісту статті 62 Конституції України вбачається, що ніхто не може бути підданий покаранню інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.
Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (рішенні у справі «Карелін проти Росії» від 20.09.2016).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у випадку встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП, тому провадження у справі слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ч.3 ст.156, ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, 

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст.156 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. 

Вилучені пластикові пляшки об`ємом 5 л з рідиною з різким запахом етилового спирту(горілкою) у кількості 4 шт. згідно з актом-вилученням від 13.02.2026  – повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя:         Л.І. Стрюк