МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 квітня 2026 р. 	справа № 400/6387/25 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, в письмовому провадженні, розглянув адміністративну справу
за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	

до відповідачів	Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008,  Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, 	

про	визнання протиправним та скасування рішення від 21.03.2025 р. № 143150020794, зобов`язання вчинити певні дії	

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулась з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач 2), в якому просить суд: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області про відмову в перерахунку пенсії від 21.03.25 р. № 143150020794;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати позивачці до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років передбачених пунктами «е»-«ж» статті 55 Закону України від 05.11.91 р. № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи: з 15.09.98 р. до 26.11.01 р. на посаді вихователя дитячого садка № 144 управління соціально побутового розвитку ВАТ "Миколаївський глиноземний завод"; з 26.11.01 р. до 01.02.03 р. на посаді вихователя дитячого садка № 139 непромислового комплексу ВАТ "Миколаївський глиноземний завод";
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити та виплатити позивачці грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України від 09.07.03 р. № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначає, що відповідач протиправно не зарахував період роботи позивачки з 15.09.98 р. до 26.11.01 р. на посаді вихователя дитячого садка № 144 управління соціально побутового розвитку ВАТ "Миколаївський глиноземний завод"; з 26.11.01 р. до 01.02.03 р. на посаді вихователя дитячого садка № 139 непромислового комплексу ВАТ "Миколаївський глиноземний завод", згідно трудової книжки, що призвело до позбавлення позивачки права на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України від 09.07.03 р. № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивачка вважає рішення відповідача 2 протиправним, просить суд скасувати його та поновити її порушене право. 
Від відповідача 1 надійшов відзив, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Львівській області було розглянуто заяву про перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону № 1058 та 21.03.25 р. прийнято рішення № 143150020794, яким відмовлено в призначені грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, у зв`язку із відсутністю законних підстав. Проаналізувавши матеріали електронної пенсійної справи встановлено, що ВАТ “Миколаївський глиноземний завод” не відноситься до установ державної чи комунальної власності, а також відсутня довідка про період перебування у відпустці без збереження заробітної плати за період роботи з 15.08.89 р. до 18.08.93 р.
Від відповідача 2 надійшов відзив, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що ним було розглянуто заяву позивача від 14.03.25 р. та прийнято рішення № 143150020794, яким відмовлено в призначенні грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, у зв`язку із відсутністю законних підстав. Підставою для відмови стало те, що установа, в якій працювала позивачка у спірний період не відносилась до установ державної чи комунальної власності, тобто ця установа не відноситься до закладів, зазначених у Переліку № 909. А також, у позивачки відсутня довідка про перебування її у відпустці без збереження заробітної плати за період з 15.08.89 р. до 18.08.93 р.
Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. 
14.03.25 р. позивачка звернулась до відповідача із заявою про виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, згідно п. 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Львівській області було розглянуто заяву про перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону № 1058 та 21.03.25 р. прийнято рішення № 143150020794, яким відмовлено в призначені грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій.
Зі змісту вищезазначеного рішення вбачається, що підставою для невиплати грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій стало те, що на думку відповідача 2, установа, в якій працювала позивачка у спірний період не відноситься до установ державної чи комунальної власності, тобто ця установа не відноситься до закладів, зазначених у Переліку № 909. Також, у позивачки відсутня довідка про перебування її у відпустці без збереження заробітної плати за період з 15.08.89 р. до 18.08.93 р.
Відповідно до п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначає Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. № 1191.
Згідно п. 2 Порядку № 1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення, що передбачені, зокрема, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. № 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".
Відповідно до п. 4 Порядку № 1191 страховий стаж, передбачений пунктами 2 і 3 цього Порядку, враховується в календарному обчисленні. При цьому допускається підсумовування страхового стажу за періоди роботи, які дають право на призначення пенсії відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Згідно п. 5-7 Порядку № 1191 грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 р. призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію. Для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", станом на день її призначення. Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.
Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. № 909 визначено, що для спеціального стажу зараховується період роботи особи, які працювали в загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах на посадах учителі, логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, завідувачі філіями, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної) роботи, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.
Отже, посада вихователя зазначена у Переліку № 909.
Згідно записів трудової книжки позивачки серії НОМЕР_1 , позивачка працювала на Миколаївському глиноземному заводі на посадах:
- з 15.09.98 р. до 26.11.01 р. на посаді вихователя дитячого садка № 144 управління соціально-побутового розвитку;
- з 26.11.01 р. до 01.02.03 р. на посаді вихователя дитячого садка № 139 непромислового комплексу.
Отже, у спірний період з 15.09.98 р. до 26.11.01 р. позивачка працювала на посаді вихователя дитячого садка, яка надає право на виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV. 
Щодо посилання відповідача на те, що ВАТ “Миколаївський глиноземний завод” не відноситься до установ державної чи комунальної власності, суд зазначає наступне. 
08.08.97 р., відповідно до вимог Закону України № 2163-XII "Про приватизацію державного майна", згідно плану приватизації, Миколаївський глиноземний завод було перетворене у відкрите акціонерне товариство "Миколаївський глиноземний завод". 
Постановою Верховної Ради України від 14 квітня 1998 р. № 217/98-ВР постановлено Фонду державного майна України зупинити виконання плану розміщення акцій відкритого акціонерного товариства "Миколаївський глиноземний завод" в частині продажу акцій за комерційним конкурсом. Розпорядженням КМУ від 26 травня 1999 р. № 481-р закріплено у державній власності на 5 років пакет акцій в розмірі 50 відсотків статутного фонду плюс одна акція ВАТ "Миколаївський глиноземний завод" .
16.09.04 р. відкрите акціонерне товариство "Миколаївський глиноземний завод" було перетворено в товариство з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод". 
З огляду на зазначене, станом на момент виникнення спірних правовідносин, Миколаївський глиноземний завод належав до підприємств державної форми власності, оскільки держава мала контрольний пакет акцій підприємства.
Щодо посилання відповідача на відсутність довідки про період перебування у відпустці без збереження заробітної плати за період роботи з 15.08.89 р. до 18.08.93 р., суд зазначає наступне. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).
Відповідно до п.1-3 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, якщо документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.
За відсутності трудової книжки, а також у випадках, якщо в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. 
Як вже зазначалось судом вище, записами трудової книжки позивачки серії НОМЕР_1 підтверджено спірний період її роботи, посилань чи застережень, що у вказаний період позивачка перебувала у відпустці без збереження заробітної плати трудова книжка не містить. Перебування у відпустці без збереження заробітної плати за період з 15.08.89 р. до 18.08.93 р., також заперечується позивачкою, а відповідачем не доведено зворотного належними доказами. 
За таких підстав, враховуючи наявність у позивачки спеціального стажу, віднесення її посади до посад педагогічних працівників, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, суд дійшов висновку, що рішення відповідача 2 щодо відмови у призначенні та виплаті грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є протиправним.
При цьому, суд звертає увагу, що помилковим є твердження позивачки, що дії стосовно зарахування до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років передбачених пунктами «е»-«ж» статті 55 Закону України від 05.11.91 р. № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи: з 15.09.98 р. до 26.11.01 р. на посаді вихователя дитячого садка № 144 управління соціально побутового розвитку ВАТ "Миколаївський глиноземний завод"; з 26.11.01 р. до 01.02.03 р. на посаді вихователя дитячого садка № 139 непромислового комплексу ВАТ "Миколаївський глиноземний завод", а також щодо призначення та виплати позивачці грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України від 09.07.03 р. № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», мають бути здійснені Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області, з огляду на наступне.
Пунктом 4.2 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 передбачено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію.
Після реєстрації заяви позивача та сканування копій наданих документів засобами програмного забезпечення, органом, що розглядає заяву, згідно принципу екстериторіальності, було визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.
Згідно з вимогами пункту 4.3 розділу ІV Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Відповідно до абзацу другого пункту 4.7 розділу ІV Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.
Згідно з пунктом 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.
Аналіз вказаних норм свідчить про те, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, а після призначення пенсії електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.
Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову у призначенні пенсії, а тому відсутні правові та фактичні підстави для задоволення щодо неї позовних вимог.
Суд вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, яке прийняло рішення, яким відмовлено позивачці в призначені грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, є уповноваженим органом, який має право зарахувати до страхового стажу, приймати рішення щодо перерахунку пенсії, а прийнявши таке рішення, має передати електронну пенсійну справу засобами програмного забезпечення до Головного управління Пенсійного фонду в Миколаївській області за місцем проживання особи для здійснення виплати пенсії.
Таким чином, необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років передбачених пунктами «е»-«ж» статті 55 Закону України від 05.11.91 р. № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи: з 15.09.98 р. до 26.11.01 р. на посаді вихователя дитячого садка № 144 управління соціально побутового розвитку ВАТ "Миколаївський глиноземний завод"; з 26.11.01 р. до 01.02.03 р. на посаді вихователя дитячого садка № 139 непромислового комплексу ВАТ "Миколаївський глиноземний завод", а також призначити виплату позивачці грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України від 09.07.03 р. № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Оцінивши докази, які є у справі, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Як визначено ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Судовим витратами у справі є судовий збір, який позивачка сплатила у розмірі 1 211,20 грн., доказів понесення інших судових витрат учасники справи суду не подавали.
Позов поданий через систему "Електронний суд".
Згідно ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Враховуючи заявлені вимоги, позивачка повинна була сплатити судовий збір із урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження ставки судового збору в розмірі 968,96 грн.
За таких обставин, позивачка надмірно сплатила 242,24 грн. судового збору та відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" може бути повернутий судом за клопотанням.
Отже, судові витрати у виді судового збору присуджуються позивачці в розмірі 968,96 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2.
Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241-246, 262 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ЄДРПОУ 13844159), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, ЄДРПОУ 13814885) задовольнити.
2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову в перерахунку пенсії від 21.03.25 р. № 143150020794. 
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, ЄДРПОУ 13814885) зарахувати до стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) період роботи, що дає право на пенсію за вислугу років передбачених пунктами «е»-«ж» статті 55 Закону України від 05.11.91 р. № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення», а саме: з 15.09.98 р. до 26.11.01 р. на посаді вихователя дитячого садка № 144 управління соціально побутового розвитку ВАТ "Миколаївський глиноземний завод"; з 26.11.01 р. до 01.02.03 р. на посаді вихователя дитячого садка № 139 непромислового комплексу ВАТ "Миколаївський глиноземний завод". 
4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, ЄДРПОУ 13814885) призначити та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України від 09.07.03 р. № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, ЄДРПОУ 13814885) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати у виді судового збору в розмірі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок).
6. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз