Справа № 358/211/26  Провадження № 3/358/180/26   	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року м. Богуслав 

Суддя Богуславського районного суду Київської області Лебединець Г.С., за участю особи, у відношенні якої складений адміністративний протокол – ОСОБА_1 , розглянув матеріали, які направлені з ВП №2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, пенсіонер, місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , якому роз`яснені права та обов`язки передбачені ст.268 КУпАП, -
за ч. 3 ст.173-2 КУпАП, - 

В С Т А Н О В И В : 

З протоколу серії ВАД №858434 від 21.01.2026 р. убачається, що 24.12.2205 о 19 год 00 хв за місцем проживання по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , в ході якої кидався в бійку, ображав нецензурною лайкою. 
Дане правопорушення вчинене повторно протягом року, що підтверджується постановою Богуславського районного суду №358/1749/25 від 16.09.2025 р. Вищезазначеними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.173-2 КУпАП. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав частково та зазначив, що мала місце сварка із матір`ю, в ході якої він висловлювався нецензурною лайкою. Зазначив, що тривалий час робить в квартирі ремонт та з цих підстав виникають непорозуміння із матір`ю.
Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.
Статтею 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно диспозиції ч. 3 ст. 173-2 КУпАП вчинення повторно протягом року домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Отже, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно з п. 14 ч. 1 ст.1 вказаного закону, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Для встановлення події правопорушення, зазначеного у відповідній частині ст.173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.
З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією відповідної частини ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Тому, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно завдається шкода та такі дії вчинені повторно протягом року після притягнення до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення.
Судом проаналізовані докази, які містяться в матеріалах справи, а саме:
– протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 858434 від 21.01.2026, який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП;
-письмовими поясненнями ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 ;
-копією постанови Богуславського районного суду Київської області від 16.09.2025;
- інші матеріали справи. 
Суд вбачає в діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 173-2 КУпАП, оскільки його дії викликали у потерпілої ОСОБА_2 побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, внаслідок чого потерпілою був викликаний наряд поліції. 
При цьому пояснення ОСОБА_1 щодо не визнання вини суд розцінює як намір уникнути відповідальності.
На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.
При накладенні стягнення відповідно до ст. 33 ч.2 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено.
Суд враховує обставини, визначені ст. 33 КУпАП, і вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч.3 ст. 173-2 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.
З урахуванням обставин справи,адміністративне стягнення у виді штрафу є необхідним та достатнім для запобігіння вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень. 
Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. 
Керуючись ст.ст. 40-1, 173-2 ч. 3, 221 КпАП України,-

П О С Т А Н О В И В : 

ОСОБА_1  визнати винним у скоєні адміністративного правопорушення за ст.173-2 ч.3 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1 020 (одна тисяча двадцять) грн 00 коп. (Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ):37955989, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Кода банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: UА308999980313010106000010750, Код класифікації доходів бюджету: 21081100). 
Стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір на користь Державної судової адміністрації України у сумі 665,60 грн. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UА908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106). 
Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду. 
Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Головуючий: суддя 	Г. С. Лебединець