Дата документу 08.04.2026 Справа № 337/5923/24

Запорізький Апеляційний суд

 
ЄУН 337/5923/24      Пр. № 22-ц/807/306/26	Головуючий у 1-й інстанції: Бредун Д.С. Суддя-доповідач: Гончар М.С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2026 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.
суддів Онищенка Е.А., Трофимової Д.А.
за участі секретаря Бєлової А.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в особі представника Ярошенка Олександра Олеговича на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (надалі - Банк), третя особа: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КРЕДИТЕКСПРЕС ЮКРЕЙН ЕЛ.ЕЛ.СІ.» (надалі - ТОВ «КРЕДИТЕКСПРЕС ЮКРЕЙН ЕЛ.ЕЛ.СІ.»), про захист прав споживачів шляхом визнання відсутності прав кредитора (права вимоги) та стягнення збитків

 
ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом (т.с.1 а.с.1-12), який у подальшому уточнив (т.с.1 а.с.202-203,205-207) та в якому просив: - стягнути на свою користь з Банку грошові кошти в сумі 60931,59 грн., з яких 60180, 68 грн. кошти, списані з рахунку позивача внаслідок зняття готівкових коштів невідомими особами в банкоматі та 750,91 грн. - кошти, списані банком з рахунку позивача як погашення заборгованості за кредитним лімітом по договору SAMDNWFC00047418862 від 03.12.2018; - визнати відсутність у Банку права вимоги до позивача щодо заборгованості, яка виникла внаслідок зняття кредитних коштів невідомими особами з рахунку НОМЕР_1 (по карті позивача «Універсальна», договір SAMDNWFC00047418862 від 03.12.2018; - стягнути на свою користь з Банку понесені судові витрати. 
В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що був клієнтом Банку, та станом на липень 2023 року він мав три карткових рахунки. 29 липня 2023 року невідома особа (особи) зняла з його рахунків грошові кошти в загальній сумі 74100,00 грн. Грошові кошти були зняті через банкомати АТ «КБ «Приватбанк» та «АТ «Укрсиббанк» у м. Черкаси. Шахраями зняті як власні кошти позивача, так і кредитні кошти банку. 31 липня 2023 року позивач звернувся до поліції та було порушено кримінальне провадження. 01 серпня 2023 року позивач звернувся до Банку із заявою про повернення викрадених грошових коштів, на що йому було відмовлено. Крім того, відповідач відмовив в задоволенні заяви позивача від 29 вересня 2023 року про не нарахування заборгованості на кредитні кошти, якими заволоділи шахраї. Надалі банк, без згоди клієнта, здійснив списання на свою користь, в рахунок погашення боргу по кредитному ліміту, грошових коштів в сумі 5392,30 грн.. За таких обставин, просить стягнути з відповідача грошові кошти, списані з рахунку позивача внаслідок зняття готівкових коштів невідомими особами в банкомату та кошти, списані банком з рахунку позивача як погашення заборгованості за кредитним лімітом по договору SAMDNWFC00047418862 від 03.12.2018 року; визнати відсутність у Банку права вимоги до позивача щодо заборгованості, яка виникла внаслідок зняття кредитних коштів невідомими особами з рахунку НОМЕР_1 .
В автоматизованому порядку для розгляду даної справи визначено суддю першої інстанції Бредуна Д.С. (т.с.1 а.с.56). Ухвалою суду першої інстанції від 08.11.2024 року (т.с.1 а.с.60) провадження у цій справі відкрито в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду першої інстанції від 12.12.2024 року (т.с.1 а.с.122) клопотання сторони позивача було задоволено та витребувано з ПрАТ «Київстар Україна» інформацію: у яких мобільних пристроях використовувалася сім-карта з номером (НОМЕР_8) у липні 2023 року та з яких населених пунктів; чи був перевипуск сім-карти у липні 2023 року, якщо так, то де саме; чи була активована переадресація дзвінків та повідомлень станом на 29 липня 2023 року, якщо так, то коли відбулася активація послуги і на який номер здійснювалася переадресація; надати деталізовану виписку по дзвінкам та повідомленням за номером (НОМЕР_8) за період 07.07.2023 2023 по 01.08.2023 2023 включно. 02.01.2025 року відповідно до ухвали суду направлено вищезазначену інформацію з додатками (т.с.1 а.с.136-142).
Ухвалою суду першої інстанції від 28.01.2025 року (т.с.1 а.с.158) клопотання сторони позивача було задоволено та витребувано інформацію: - у АТ КБ «Приватбанк» - запис розмов оператора АТ КБ «Приватбанк» із ОСОБА_1 від: 28.07.23р. о 19:55:41 - тривалість дзвінка 622 сек. 28.07.23 о 21:29:26 - тривалість дзвінка 164 сек. 29.07.23 о 15:30:20 - тривалість дзвінка 266 сек., - у ТОВ «Лайфселл» наступні відомості: = який номер (номери) телефону використовувався в мобільному пристрої SAMSUNG GALAXY A5; і-меі: НОМЕР_9 у липні 2023 року? за ким був закріплений цей номер станом на липень 2023р.? в якому місці знаходився пристрій SAMSUNG GALAXY A5; і-меі: НОМЕР_9 у період часу з 26.07.23р. (перший вхід в Приват24 позивача) до 30.07.2023р. (день, наступний після зняття коштів)? відомості про вхідні та вихідні дзвінки на номер (номери), які використовувалися в мобільному пристрої SAMSUNG GALAXY A5; і-меі: НОМЕР_9 у липні 2023 року? чи активний номер на момент надання відповіді та за ким він закріплений на цей час? 03.02.2025 року АТ КБ «Приватбанк» надав суду витребувану інформацію (т.с. 1 а.с.169-171). 05.02.2025 року ТОВ «Лайфселл» повідомив суд про неможливість надання витребуваної інформації (т.с.1 а.с. 178). Ухвалою суду першої інстанції від 19.05.2025 року (т.с.1 а.с.240) було витребувано розрахунок заборгованості за кредитним договором SAMDNWFC00047418862 від 03.12.2018 року, станом на: 30 липня 2023 року; 15 липня 2024 року; на момент надання відповіді. 22.05.2025 року(т.с.2 а.с.1-4) представник Банку подав заяву, в якій повідомив про неможливість виконання ухвали в повному обсязі, однак надав виписки за договором за вказані періоди. 
Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 жовтня 2025 року (т.с.2 а.с.81-86) у задоволенні вищезазначеного позову позивача до Банку у цій справі відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції у цій справі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, позивач ОСОБА_1 в особі представника  Ярошенка О.О . у своїй апеляційній скарзі (т.с.2 а.с.90-96) просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути завдані збитки та визнати щодо сторони відповідача відсутність права вимоги заборгованості, стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.
В автоматизованому порядку 18.11.2025 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Онищенка Е.А. та Трофимову Д.А. (т.с.2 а.с.102). Ухвалою апеляційного суду від 19.11.2025 року (т.с.2 а.с.103) витребувано у суду першої інстанції справу, яка надійшла до апеляційного суду 25.11.2025 року (т.с.2 а.с.106). Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 26.11.2025 року (т.с.2 а.с.107), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду (т.с.2 а.с.108), з урахуванням відповідного навантаження судді-доповідача і колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень, штату суддів Запорізького апеляційного суду (10) взагалі, а також відпустки судді-доповідача у період з 16.02.2026 року по 02.03.2026 року включно (довідка - а.с.140).
Банк подав апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу сторони позивача у цій справі (т.с.2 а.с.121-127).
Ухвалою апеляційного суду (т.с. 2 а.с. 151) розгляд цієї справи було призначено в режимі відеоконференції в порядку задоволення клопотання представника Банку (т.с. 2 а.с.141-150).
У дане судове засідання належним чином повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи (т.с.2 а.с.116 А-120, 139), всі учасники цієї справи не з`явились, окрім представників сторін (адвокатів): позивача ОСОБА_1 - Ярошенка О.О. (т.с. 2 а.с. 97) та Банку - Якушева С.О. (т.с.2 а.с.130-131, 147-148, останній в режимі відеоконференції), про причини своєї неявки та неявки свого представника апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.
За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом. 
При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371-372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутності позивача та представника третьої особи, які не з`явились, за присутності представників сторін (адвокатів): позивача ОСОБА_1 - Ярошенка О.О. (т.с. 2 а.с. 97) та Банку - Якушева С.О. (т.с.2 а.с.130-131, 147-148, останній в режимі відеоконференції).
Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.
Заслухавши у даному судовому засіданні доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 в особі представника Ярошенка О.О. у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ст. 258 ч. 1 ЦПК України судовими рішеннями є …рішення, постанови…
За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України в редакції Закону України № 4173-IX від 19.12.2024, який набрав законної сили з 08.02.2025 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги ухвалює постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.
Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову позивача у цій справі, керувався ст. ст. 82, 89, 131, 141, 229, 247, 263, 264, 280, 354 ЦПК України, та виходив із відсутності підстав для задоволення позовних вимог позивача до Банку у цій справі.
Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а рішення суду першої інстанції таким, що ухвалено із додержанням вимог закону, є правильним та законним.
Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України - питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду. 
Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідає.
Так, суд першої інстанції при вирішенні цієї справи правильно виходив із такого.
Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ч.ч.1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України). 
Згідно ч.1 ст. 81, ч.1 ст. 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК України). 
Судом першої інстанції було правильно встановлено, що позивач  ОСОБА_1 був клієнтом Банку.
29.07.2023 року було здійснено перевипуск всіх наявних у ОСОБА_1 карток на віртуальні (digital) картки, а потім - перевипущені картки було замінено на пластикові картки та встановлено Пін-код. 
29.07.2023 року о 15:13:53 в Приват24 по карті № НОМЕР_2 ). Здійснені такі списання/зняття коштів: 
- 29/07/2023 15:28:37 A10 F DB -20,486.07 UAH -20000.00 -486.07 -10,021.93 605001 6011 A0309681 UKR ATM 9681 UKRSIB 02-56, SHEVCHENKO, 218 / A 10 Зняття готівки Зняття готівки в банкоматі: SHEVCHENKO, 218/220, CHERKASSY; (копія т.с.1 а.с. 21)
- 29/07/2023 15:29:48 A10 F DB -4,888.00 UAH -4700.00 -188.00 -14,909.93 444003 6011 A0309681 UKR ATM 9681 UKRSIB 02-56, SHEVCHENKO, 218 / A 10 Зняття готівки Зняття готівки в банкоматі: SHEVCHENKO, 218/220, CHERKASSY; (копія т.с.1 а.с. 21)
- 29/07/2023 15:35:38 A10 F DB -8,736.00 UAH -8400.00 -336.00 -14,933.47 989005 6011 A0309681 UKR ATM 9681 UKRSIB 02-56, SHEVCHENKO, 218 / A 10 Зняття готівки Зняття готівки в банкоматі: SHEVCHENKO 218/220, CHERKASSY (копія т.с.1 а.с. 21).
Перевипуск картки на віртуальну картку НОМЕР_3 - 29.07.2023 року о 15:06. Перевипуск картки на пластикову картку № НОМЕР_4 встановлено пін-код 29-07-2023 року о 15:12:04 в Приват24. Списання/зняття коштів: 
- 29/07/2023 15:16:55 A10 S DB -20,000.00 UAH -20000.00 21,686.19 113002 6011 CACS9723 UKR М ЧЕРКАСИ, ВУЛ. БАЙДИ-ВИШНЕВЕЦЬКОГО, БУД. 40 A 10 М ЧЕРКАСИ, ВУЛ. БАЙДИ-ВИШНЕВЕЦЬКОГО, БУД. 40. Зняття готівки Зняття готівки в банкоматі: Відділення банку, М ЧЕРКАСИ, ВУЛ. БАЙДИ-ВИШНЕВЕЦЬКОГО, БУД. 40 (копія т.с.1 а.с. 19); 
- 29/07/2023 15:21:05 A10 F DB -20,000.00 UAH -20000.00 1,686.19 784004 6011 A0309681 UKR SHEVCHENKO, 218/220, CHERKASSY, UA A 10 Зняття готівки Зняття готівки в банкоматі: UKRSIBBANK, SHEVCHENKO, 218/220 (копія т.с.1 а.с. 19);
- 29/07/2023 15:21:55 A10 F DB -1,000.00 UAH -1000.00 686.19 453005 6011 A0309681 UKR SHEVCHENKO, 218/220, CHERKASSY, UA A 10 Зняття готівки Зняття готівки в банкоматі: UKRSIBBANK, SHEVCHENKO, 218/220 (копія т.с.1 а.с. 19).
Таким чином,судом першої інстанції було правильно встановлено, що з рахунків клієнта Банку ОСОБА_1 29.07.2023 року невідома особа (особи) зняла грошові кошти в загальній сумі 75110,07 грн.
31.07.2023 року ОСОБА_1 звернувся до ВП №5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, списання грошових коштів в сумі 74100,00 грн. з його рахунків після дзвінка з номеру телефону НОМЕР_5 особи, яка представилась співробітником банку «ПриватБанк». Інформацію 01.08.2023 року внесено до ЄРДР за №12023082070000869 із первинною правовою кваліфікацією за ч.3 ст. 190 КК України (копія т.с. 1 а.с.25), інформації про повідомлення будь-якій особі про підозру, чи про пред`явлення обвинувачення у вказаному кримінальному провадженні - суду не надано. 
На звернення ОСОБА_1 , 28.08.2023 року Банк повідомив йому про відсутність підстав для повернення коштів Банком (копія т.с.1 а.с. 35). 
29.09.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Банку із заявою, в якій просив не нараховувати відсотки по кредитній картці до закінчення досудового розслідування і повернення грошових коштів (копія т.с.1 а.с. 36). 
12.10.2023 року в такому зверненні ОСОБА_1 було відмовлено (копія т.с.1 а.с. 37). 
З витребуваної у ПрАТ «Київстар Україна» інформації встановлено, що належна ОСОБА_1 сім-карта з номером НОМЕР_8 в липні 2023 року не перевипускалась, використовувалась лишу у належному йому мобільному обладнанні «Xiaomi Redmi Note 7», фіксувалась в зоні дії базових станцій у м. Запоріжжя. 
З виписки ПрАТ «Київстар Україна» (т.с.1 а.с.136-142) по дзвінкам та повідомленням ОСОБА_1 за номером НОМЕР_8 було встановлено, що: - 24.07.2023 року він отримав 1 вхідне СМС повідомлення від PrivatBank; - 27.07.2023 року 5 вхідних СМС повідомлень від PrivatBank; - 28.07.2023 року 11 вхідних СМС повідомлень від PrivatBank, 2 вихідні дзвінки на номер «ПриватБанк» 3700; - 29.07.2023 року 10 вхідних СМС повідомлень від PrivatBank, 4 вихідні дзвінки на номер «ПриватБанк» 3700; - 30.07.2023 року 1 вхідне СМС повідомлень від PrivatBank; - 31.07.2023 року 11 вхідних СМС повідомлень від PrivatBank.
Також у день заволодіння грошовими коштами - 29.07.2025 року, мають місце три вхідні дзвінки з номеру телефону «   НОМЕР_6 » ( ОСОБА_1 вказав поліції, номер, яким користувались шахраї « НОМЕР_7 652»), тривалістю 372 секунди, 31 секунду, 252 секунди.
Щодо входів до акаунта «Приват24» ОСОБА_1 , було встановлено, що зловмисники, які заволоділи грошовими коштами, входили до системи, використовуючи нетиповий пристрій:
НОМЕР_8 26.07.23 8910182 1880108172 88.155.170.250 Phone Galaxy A5|Samsung; 
НОМЕР_8 26.07.23 8910182 1880108172 88.155.170.250 Phone Galaxy A5|Samsung; 
НОМЕР_8 26.07.23 8910182 1880108172 188.163.98.187 Phone Redmi Note 7|xiaomi; 
НОМЕР_8 26.07.23 8910182 1880108172 88.155.250.23 Phone Galaxy A5|Samsung.
Логін та пароль в акаунті Приват24 ОСОБА_1 не змінювалися. 
Перший вхід з нетипового пристрою був 26.07.2023 року.
НОМЕР_10 НОМЕР_8 SUCCESS Jul 26, 2023 6:32:41 PM Jul 27, 2023 9:15:44 PM CHECK_LOGIN 88.155.170.250 0.0 0.0 Phone AOS 13 P24AOS2 N authorization
НОМЕР_10 НОМЕР_8 SUCCESS Jul 26, 2023 6:32:46 PM Jul 27, 2023 9:15:44 PM CHECK_PASSWORD 88.155.170.250 0.0 0.0 Phone AOS 13 P24AOS2 N authorization 
НОМЕР_10 НОМЕР_8 SUCCESS Jul 26, 2023 6:33:08 PM Jul 27, 2023 9:15:44 PM CHECK_CONFIRM 88.155.170.250 0.0 0.0 Phone AOS 13 P24AOS2 N 1 authorization
НОМЕР_10 НОМЕР_8 SUCCESS Jul 26, 2023 6:33:08 PM Jul 27, 2023 9:15:44 PM CREATE_SESSION 88.155.170.250 0.0 0.0 Phone AOS 13 P24AOS2 N 1 authorization
Як наполягав представник Банку у суді першої інстанції, при вході з цього нетипового пристрою Банком було здійснено авторизацію шляхом підтвердження в IVR-дзвінком з Банка: 26.07.2023 року о 18:32:47 - Контакт проведено (OK) НОМЕР_8 P24AOS2 authorization. На переконання представника Банку, останній запис є дуже важливим, бо свідчить про те, що сам ОСОБА_1 авторизував/підтвердив вхід у його власний акаунт Приват24 з нетипового пристрою і шахраї зі свого Galaxy A5|Samsung зайшли в його аккаунт Приват24. 
З аналізу входів до акаунта «Приват24» ОСОБА_1 вбачається, що пристрій Galaxy A5|Samsung реєструвався як такий, що має imei НОМЕР_9. Судом витребовувалась з ТОВ «Лайфселл» інформація про мобільній пристрій, в якому використовувався і-меі: НОМЕР_9, однак згідно наданої інформації, номер IMEI є хибним, і інформація про такий номер відсутня (т.с.1 а.с. 178). 
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). Згідно з частинами першою-третьою статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Відповідно до частин першої-третьої статті 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. У разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом (стаття 1073 ЦК України). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що держатель електронного платіжного засобу - фізична особа, яка на законних підставах використовує електронний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного електронного платіжного засобу. Електронний платіжний засіб - платіжний інструмент, який надає його держателю можливість за допомогою платіжного пристрою отримати інформацію про належні держателю кошти та ініціювати їх переказ. Переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою. Помилковий переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб`єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі. Неналежний переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Платіжна система - платіжна організація, учасники платіжної системи та сукупність відносин, що виникають між ними при проведенні переказу коштів. Проведення переказу коштів є обов`язковою функцією, що має виконувати платіжна система. Платник - особа, з рахунка якої ініціюється переказ коштів або яка ініціює переказ шляхом подання/формування документа на переказ готівки разом із відповідною сумою коштів. Неналежний платник - особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів. Отримувач - особа, на рахунок якої зараховується сума переказу або яка отримує суму переказу у готівковій формі. Неналежний отримувач - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.
Згідно з пунктом 14.12 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач платіжної системи зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Використання електронного платіжного засобу за довіреністю не допускається, крім випадку емісії додаткового електронного платіжного засобу для довіреної особи.
Згідно з пунктом 2 розділу VI «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року №705, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Положення №705), емітент зобов`язаний не розкривати іншим особам, крім користувача, ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу виконувати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу. Емітент під час видачі електронного платіжного засобу за наявності можливості змінити ПІН користувачем зобов`язаний проінформувати користувача про це право та запропонувати змінити ПІН. Користувач зобов`язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним.
Відповідно до пункту 3 розділу VI Положення №705 банк зобов`язаний у спосіб, передбачений договором: 1) повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу; 2) забезпечити користувачу можливість інформувати банк про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем; 3) реєструвати та протягом строку, передбаченого законодавством України для зберігання електронних документів, зберігати інформацію, що підтверджує факт інформування банком користувача та користувачем банку; 4) банк у разі невиконання обов`язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від здійснення таких операцій.
Згідно з пунктом 5 розділу VI Положення №705 користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем.
Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів (пункт 6 розділу VI Положення № 705).
Згідно з пунктами 7, 8 розділу VI Положення №705 емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок.
Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення №705 користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
Сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення його до цивільно-правової відповідальності.
Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, які беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.
Зазначені правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №537/3312/16-ц (провадження №61-17629св18), від 24 липня 2019 року у справі №753/16954/16-ц (провадження № 61-24323св18), від 01 липня 2020 року у справі №712/9107/18 (провадження №61-9877св19), від 21 квітня 2021 року у справі №751/6050/18 (провадження № 61-18544св19).
Як вже зазначалось, за змістом частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до частин 1, 2 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судом першої інстанції було правильно встановлено, що первісні входи до акаунта «Приват24» ОСОБА_1 були 26.07.2023 року, потім шахраї в «Приват24» замовили перевипуск карт клієнта і 29.07.2023 року з 15:16:55 години до 15:35:38 годин відбулись оспорювані фінансові операції з грошовими коштами позивача, шляхом зняття грошових коштів з банкоматів. 
Відповідно до Умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанку (далі - Умови і правила), система «Приват 24», у тому числі мобільна версія, це система призначена для управління банківськими рахунками Клієнта цілодобово в режимі реального часу через мережу Інтернет. Всі операції у цій системі здійснюються на підставі платіжних інструкцій, наданих Клієнтом через систему (підпункт 2.3.1.2.2 Умов і правил). Згідно з підпунктом 2.3.1.2.3 Умов і правил правила користування системою «Приват24», викладені на сторінці Банку у мережі Інтернет за адресою: https://privatbank.ua/udalenniy-banking/privat24. Також ці правила викладені за адресою: https://privat24business.pp.ua/privat24-reyestraciya-novogo-koristuvacha/. Відповідно до вказаних правил, реєстрацію у системі «Приват 24» можна здійснити декількома способами, зокрема дистанційно (через мережу інтернет) або через банкомат. Так, відповідно до Правил користування системою «Приват 24», для реєстрації нового користувача в системі «Приват24» через мережу інтернет необхідно здійснити наступні дії: перейти за посиланням https://www.privat24.ua/; у правому верхньому куті вебсторінки натиснути кнопку «Вхід»; далі в спеціальну форму ввести номер мобільного телефону; підтвердити, що це діючий мобільний номер за допомогою введення у відповідне поле цифр з SMS-повідомлення або шляхом прийняття дзвінка Банку); обрати із запропонованого системою переліку банківських карток, які зареєстровані за вказаним мобільним номером, одну; ввести PIN-код цієї картки на віртуальній клавіатурі; придумати та зазначити у відповідному полі пароль входу в систему, повторити його та вказати діючу адресу електронної пошти (e-mail), натиснути кнопку «Далі». Після цього процес реєстрації в системі «Приват24» через мережу Інтернет можна вважати завершеним.
Альтернативним способом реєстрації в системі «Приват24» є реєстрація через банкомат Банку. Для такого способу реєстрації потрібно: вставити діючу картку ПриватБанку в картоприймач і ввести на клавіатурному блоці PIN-код; перейти в меню «Банківські послуги»; натиснути кнопку «Інтренет-банк Приват24»; перейти в «Реєстрація в Приват24/зміна пароля»; ввести номер свого фінансового мобільного телефону; у відповідне вікно ввести одноразовий пароль з SMS-повідомлення, що прийшло на мобільний телефон, натиснути кнопку «Далі». Після чого на екрані банкомата з`явиться повідомлення про успішно завершену операцію. Обов`язково варто дочекатися чека, в якому, крім логіна входу в систему (номер мобільного, який був зазначений при реєстрації), буде вказано згенерований автоматично пароль, який рекомендується змінити при першому сеансі роботи з системою «Приват24».
Ще одним способом реєстрації в системі є мобільний додаток Приват24. Для реєстрації таким способом необхідний смартфон або планшет, що працює на базі операційних систем Android або iOS. На вказаний пристрій необхідно завантажити мобільний додаток Приват24 з «Play Маркет» або «App Store»; після встановлення додатку у полі «Вхід/Реєстрація ввести номер мобільного телефону, який буде використовуватися для входу в систему; натиснути кнопку «Продовжити»; підтвердити операцію через прийняття виклику або через введення одноразового пароля з SMS-повідомлення; обрати із запропонованого системою переліку банківських карток, які зареєстровані за вказаним мобільним номером, одну; ввести PIN-код цієї картки на віртуальній клавіатурі; придумати і ввести пароль, повторити пароль і вказати діючу адресу електронної пошти (e-mail); погодитися з Умовами і правилами надання банківських послуг, натиснувши відповідну позначку. З цього моменту реєстрація у додатку закінчена.
Системний аналіз наведених алгоритмів реєстрації свідчить про те, що особі, яка бажає зареєструватись у системі «Приват24» та здійснювати управління рахунками з її допомогою, необхідно мати доступ не тільки до фінансового номера телефону клієнта Банку, а й до іншої особистої інформації клієнта Банку, а саме: номера хоч б однієї з банківських карток клієнта «Приват24», прив`язаних до вказаного номера телефону, ПІН-коду вказаної картки чи саму банківську картку клієнта.
У разі відсутності в особи всього обсягу вказаної інформації для ідентифікації Банк має право відмовити у її реєстрації в системі «Приват 24» або обмежить його можливість по управлінню рахунками в системі (підпункт 2.3.1.2.4 Умов і правил).
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 235/2054/21 (провадження № 61-1725св22) зазначив, що «суд першої інстанції не перевірив належним чином доводи Банку про те, що без розголошення з боку позивача номера банківських карток, ПІН-кодів банківських карток, особа, навіть перевипустивши Sim-карту або маючи фінансовий телефон клієнта, не змогла б ні зайти до системи «Приват24», ні змінити фінансовий номер клієнта, ні зняти чи переказати кошти з рахунків клієнта, та дійшов передчасного висновку про задоволення позову. Крім того, суд першої інстанції не здійснив аналіз доводів позивача про те, що вона не втрачала банківських карток, їх ПІН-кодів і телефону та нікому їх не передавала, не вчиняла будь-яких інших дій, які б могли призвести до списання грошових коштів з її рахунків відповідно наведених вище алгоритмів реєстрації у системі «Приват 24».
У вказаній справі Верховний Суд звернув увагу на те, що відповідно до пункту 1.1.1.71 Умов і правил фінансовий номер телефону клієнта - це номер мобільного телефону, який зазначений і підтверджений клієнтом як номер телефону, за допомогою якого можуть проводитись фінансові операції. Підтверджується Клієнтом під час активації продукту за допомогою POS-терміналу у відділенні Банку, в банкоматі, терміналі самообслуговування з підтвердженням ПІН-коду картки і СМС-паролем, а також в Системі «Приват24» (у разі зміни логіна користувача).
Тобто фінансовий номер телефону клієнта є важливою складовою отримання якісних банківських послуг у АТ «ПриватБанк» та безпеки клієнта. За фактом зняття 29.07.2023 року грошових коштів ОСОБА_1 , Службою Безпеки Банку проведено перевірку, якою встановлено, що  ОСОБА_1 авторизував/підтвердив вхід у його власний аккаунт «Приват24» з нетипового пристрою і шахраї зі свого Galaxy A5|Samsung зайшли в його акаунт «Приват24». Так, на фінансовий телефон клієнта ОСОБА_1 . Банком зроблено автоматичний дзвінок (IVR-дзвінок) на типовий клієнтський пристрій/смартфон, та на такий дзвінок ОСОБА_1 натиснув кнопку «1», тим самим надавши доступ шахраям.
Крім того, суд першої інстанції врахував аудіозапис розмови ОСОБА_1 зі співробітником контакт-центру Банку (3700) 28.07.2023 року (т.с. 1 а.с. 174-175), за зверненням ОСОБА_1 про запити на проведення невідомих йому фінансових операцій. 
Так, співробітник Банку повідомив про відсутність будь-яких запитів зі сторони Банку, та тричі рекомендував ОСОБА_1 заблокувати картки, після чого, краще перевипустити їх у відділенні Банку, або хоча б в цілях безпеки змінити свій пароль в системі «Приват24». ОСОБА_1 відмовився, сказавши, що попереду вихідні і два дні «нічого не спасе». Пароль системи «Приват24» змінений ним не був. На наступний день, 29.07.2023 року відбулось заволодіння грошовими коштами ОСОБА_1 .
Аналізуючи такі обставини, суд першої інстанції правильно вважав встановленим, що саме дії позивача ОСОБА_1 призвели до незаконного заволодіння його грошовими коштами, і при виконання ним неодноразово (тричі) повторених 28.07.2023 року рекомендацій співробітника Банку (блокування рахунків), заволодіння грошовими коштами би не відбулось. 
Суд першої інстанції також правильно врахував висновки Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладених у постанові від 01 липня 2020 року у справі № 712/9107/18, відповідно до яких суд зобов`язаний перевірити, чи власна бездіяльність позивача щодо збереження її фінансового номера телефону не сприяла тому, що сторонні особи могли використати її фінансовий номер телефону для здійснення несанкціонованих банківських переказів.
За встановлених обставин суд першої інстанції дійшов вірного переконання, що Банком, як відповідачем у цій справі, доведено, що позивач ОСОБА_1 своїми діями, які виразились щонайменше у невиконанні рекомендацій про блокуванні рахунку та зміні пароля до системи «Приват24», сприяв незаконному використанню персональної інформації, яка дала змогу перевипуску всіх наявних у ОСОБА_1 карток на віртуальні (digital) картки, заміні їх на пластикові картки, та подальшому викраденню грошових коштів, у зв`язку з чим Банк не несе відповідальності за проведені операції. 
Тому аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом першої інстанції факти і відповідні їм правовідносин, приймаючи до уваги викладені позиції Верховного Суду, що в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України враховуються судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача до Банку у цій справі.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в особі представника Ярошенка О.О. є такими, що фактично дублюють доводи його позову у цій справі у суді першої інстанції, яким суд першої інстанції вже надав належну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд. 
Ці доводи є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію позивача, яку він та його представник вважають такою, що є єдино правильною та єдино можливою. 
Суд першої інстанції на виконання вимог ст.12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному з`ясуванню обставин цієї справи: заслуховував пояснення сторін, досліджував письмові докази останніх, витребував вищезазначену інформацію у відповідних установ, досліджував останню в порядку задоволення клопотань сторін тощо. 
Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України. За змістом якої: «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)».
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 81 ч. 6 ЦПК України). Підстави для звільнення від доказування сторони позивача, передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні. Позивач та представник останнього не надали суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування позову позивача у цій справі. 
Також, апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги сторони позивача. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України). В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Проте, докази, передбачені ст. 367 ч. 3 ЦПК України, у цій справі відсутні та зокрема стороною позивача апеляційному суду не надані.
Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального права судом першої інстанції, які є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення. В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення. Встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення по суті цієї справи.
При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги сторони позивача не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України.
Встановлено, що оскаржуваним рішенням суд першої інстанції не вирішував у цій справі питання про розподіл понесених судових витрат між сторонами, пов`язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції, а тому останнє також в апеляційному порядку не переглядалось. Однак, воно може бути вирішено судом першої інстанції у подальшому за власною ініціативою або за заявою учасників цієї справи в порядку, передбаченому ст. 270 ЦПК України. 
За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі. 
Також, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови позивачу у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі, останній не має права на компенсацію за рахунок Банку, як відповідача, будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом, за зокрема у вигляді судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в апеляційному суді.
Крім того, апеляційним судом встановлено, що апелянт, як позивач - споживач, в силу вимог закону був звільнений від сплати судового збору за подачу вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду у цій справі. 
Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в особі представника Ярошенка Олександра Олеговича залишити без задоволення.
Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 жовтня 2025 року у цій справі залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
Повна постанова апеляційним судом складена 14.04.2026 року.

Головуючий суддя	Суддя	Суддя	
Гончар М.С. 	Онищенко Е.А. 	Трофимова Д.А.