Сарненський районний суд 
Рівненської області 
________________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 572/294/26 
Провадження № 2-а/572/37/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2026 року Сарненський районний суд Рівненської області
головуючого судді - Ведяніної Т. О.
за участю секретаря судового засідання – Мороз Ю.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сарни справу № 572/294/26 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,- 

ВСТАНОВИВ :

Адвокат Ковташ В.Д., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову серії ЕНА №6500884 від 12 січня 2026 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення та стягнути судові витрати. 
Представником позивача в обґрунтування заявлених вимог зазначено, що позивач правил дорожнього руху під час керування транспортним засобом не порушував. Як вбачається зі схеми руху транспортного засобу та з карти GoogleMaps місце де здійснював маневр повороту ліворуч транспортний засіб позивача позначено дорожньою розміткою 1.11 (поділяє транспортні потоки протилежних або попутних напрямків на ділянках доріг, де перестроювання дозволено лише з однієї смуги; позначає місця, призначені для розвороту, в`їзду і виїзду з майданчиків для стоянки тощо, де рух дозволено лише в один бік) а не 1.1, як вказав поліцейський в постанові. Дане підтверджується відеозаписом з камер зовнішнього спостереження, який додається. Щодо керування транспортним засобом з номерним знаком, який неможливо розрізнити зазначив, що в оскаржуваній постанові вказано, що ОСОБА_1 «також керував транспортним засобом із засніженим номерним знаком, який неможливо розрізнити символ чим порушив п.2.9.в ПДР – керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, перевернутим чи неосвітленим. Тобто інспектор поліції зазначає суть вчиненого адміністративного правопорушення одну, а саме порушення – зовсім інше.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зроблені фото транспортного засобу, на яких чітко видно номерний знак, він не забруднений, не перевернутий, читабельний та відповідає вимогам закону. Крім того, до оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення не додано жодних доказів, зокрема пояснень свідків, фото чи відео матеріалів на підтвердження вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення, що є порушенням порядку фіксації правопорушення.
Просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Від представника відповідача Буза В.О. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просять в позові відмовити. У відзиві на позов представник відповідача вказує, що позивач всупереч ст. 77 КАС України не довів та не підтвердив належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем надано не було, клопотання про їх витребування не заявлено. 
До відзиву на позовну заяву відповідач долучив відеозаписи, де зафіксовано факт керування транспортним засобом та безпосередньо вчинення адміністративного правопорушення позивачем. Крім того, позивач не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу. Після зупинки транспортного засобу під керуванням позивача на вулиці Технічна, місто Сарни було виявлено, що на автомобілі забруднений (засніжений номерний знак), що не дало змоги поліцейському чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м. Відповідно поліцейським, виявивши вчинення адміністративного правопорушення, встановивши всі обставини справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю було прийнято рішення притягнути позивача до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП та частиною 1 статті 121-3 КУпАП та згідно частини 2 статті 36 КУпАП накладено в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. 
Вважають, що поліцейські виявили порушення ПДР України, зафіксували його, належним чином відреагували, та те що, оскаржувана постанова складена уповноваженою особою відповідає нормам закону, крім того, вважаємо твердження позивача викладені у позовній заяві неправдивими та спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності. Проте наявні у відповідача докази повністю спростовують твердження, які наведені у позовній заяві.
Від представника позивача надійшла відповідь на відзив відповідно до якого позовні вимоги підтримують повністю , просять скасувати постанову вказуючи на підстави , які були зазначені в позовній заяві. 
Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами , відповідно до ч.5 ст.262 КАС України.
Клопотань із позовною заявою про заперечення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не надходило.
В даному випадку спір між позивачем та відповідачем, який є суб`єктом владних повноважень, виник з приводу оскарження рішення відповідача (індивідуального акту) щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Вказані правовідносини регламентуються нормами КУпАП, Закону України «Про національну поліцію».
Із постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №6500884 від 12 січня 2026 року, винесену інспектором 2 взводу 2 рота 1 батальйону УПП в Рівненській області ДПП старшим лейтенантом поліції Петричук О.А., встановлено, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3, ч.2 ст.36 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у сумі 1190 грн.
Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 в порушення вимог п.2.9. в Правил дорожнього руху України 12 січня 2026 о 14 год. 45 хв. рухаючись в м.Сарни на автодорозі М07 Київ-Ковель-Ягодин 303 км. водій керуючи транспортним засобом порушив вимогу дорожньої розмітки 1.1 вузька суцільна лінія, а саме здійснив маневр повороту ліворуч перетнувши дану розмітку, а також керував транспортним засобом із засніженим номерним знаком, який неможливо розрізнити символ 467761, 470843. 
Згідно п.п1.1 п.34.1 ПДР України вузька суцільна лінія - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2 + 1) смугами руху в обох напрямках, позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка), позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено. Лінію 1.1 перетинати забороняється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються зі швидкістю менше ніж 30 км/год.
Крім того, відповідно до п.2.9.в Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.
Саме порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху інкриміновано відповідачем позивачу, відповідальність за яке і передбачено ст.123-1 та ч.1 ст.122 КУпАП.
Позивач посилається на ті обставини, що здійснив маневр повороту ліворуч транспортним засобом в місці де позначено дорожньою розміткою 1.11, не порушуючи правил дорожнього руху, тобто діяв відповідно до Правил дорожнього руху . Крім того, номерний знак у нього був не засніжений, добре проглядався.
На підтвердження своїх доводів надав суду відео з камери зовнішнього спостереження, з якого видно, що місце розвороту позначено дорожньою розміткою 1.11., та фото номерного знаку з транспортного засобу, яким керував позивач.
Для спростування доводів позову і підтвердження вини позивача відповідач подав письмовий відзив на позовну заяву, в якому перераховує норми чинного законодавства, якими керується посадова особа при винесенні постанови про адміністративне правопорушення. Крім пояснень до відзиву додано відеозапис, на якому зафіксовано рух транспортного засобу позивача, за яким слідує поліцейський автомобіль. З даного відеозапису вбачається, що 
номерний знак ззаду транспортного засобу, яким керував позивач засніжений на половину, що ускладнює ідентифікацію номерного знаку.
Отже, встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач керував транспортним засобом з номерним знаком, який був засніжений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, а тому факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП є доведеним.
Тобто відповідачем належними та допустимими доказами доведений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП, тобто доведено правомірність прийнятого рішення.
Щодо порушення позивачем вимоги дорожньої розмітки 1.1 вузька суцільна лінія, суд зазначає наступне.
Єдиним доказом вчинення позивачем даного адміністративного правопорушення є оскаржувана постанова у справі про адміністративні правопорушення, в якій зафіксовано нібито порушення водієм ПДР України.
Оскаржувана постанова не є беззаперечним доказом вини позивача у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Крім того, зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, вказаних в оскаржуваній постанові.
Доказів на доведення правомірності винесення постанови від 12 січня 2026 року, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог дорожньої розмітки та на посилання на норму закону яку він порушив в зв`язку з цим , в постанові не зазначено .
Також із долученого відеозапису не вбачається самого факту перетину суцільної лінії транспортним засобом під керуванням позивача.
Згідно із ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності і т.і.
Згідно із ст.251 КУпАП орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь яких фактичних даних, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, відповідно до ст.245 КУпАП, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень і т.і.
Таким чином, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа), уповноважена на розгляд справ про адміністративні правопорушення, мають діяти із дотриманням вимог законодавства.
Зазначених вимог закону відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, а саме перетин суцільної лінії, не дотримано.
Стороною відповідача у поданому відзиві зазначено про правомірність дій інспектора, який діяв в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а постанова винесена з дотриманням всіх вимог визначеного законодавства. Однак, зазначені обставини не підтверджуються належними доказами. 
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано суду будь-яких належних та достовірних доказів, які б підтверджували факти викладені у постанові щодо порушення вимог дорожньої розмітки 1.1. позивачем та спростовували доводи позивача.
Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд, як адміністративний, має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень.
Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України, обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку, що оскаржувана постанова в цій частині підлягає скасуванню, провадження у справі закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.
Враховуючи наведене вище обставини та досліджені докази, суд вважає що вимоги ОСОБА_1 підлягають до частково задоволення. Постанову про накладення адміністративного стягнення від 12.01.2026 року, слід скасувати частково, в частині порушення вимог дорожньої розмітки, а провадження у справі в цій частині закрити.
Відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови було застосовано положення ч. 2 ст. 36 КУпАП та адміністративне стягнення накладено на позивача за приписами цієї норми права в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто за ч.1 ст.121-3 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 1190 грн.
Частиною 3 статті 139 КАС України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позов ОСОБА_1 задоволено частково, у відповідності до ст.139 КАС України, суд стягує на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 266,24 грн, які підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.
На підставі наведеного, ст.ст. 280, 284, 288 КУпАП, керуючись ст.ст. 242-246 КАС України, -
УХВАЛИВ :
Адміністративний позов ОСОБА_1 (жителя АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції (м.Київ вул.Федора Ернста,3, ЄДРПОУ 40108646) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задоволити частково.
Постанову серії ЕНА №6500884 від 12.01.2026 року, в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА №6500884 від 12.01.2026 року, в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень – Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 266 (двісті шістдесят шість) гривень 24 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення.
Суддя: