Справа № 463/4386/25 Головуючий у 1 інстанції: Головатий Р.Я. 
Провадження № 22-ц/811/4096/25 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

20 квітня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Шеремети Н.О.
суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.
секретаря: Підлужного В.І. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 29 жовтня 2025 року,-

ВСТАНОВИВ:

у травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 05.06.2024 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено договір позики №2668146, відповідно до умов якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути такі та сплатити проценти відповідно до умов, зазначених у цьому договорі. 14.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем укладено Договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого позивач прийняв належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права грошової вимоги до боржників за договорами, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №35 від 28.10.2024 року до Договору факторингу №14/06/21 позивач набув права грошової вимоги до відповідача за договором позики №2668146 в розмірі 25716 грн. 74 коп., з яких: ??11426 грн. 74 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; ??4290 грн. - сума заборгованості за відсотками; ??10000 грн. - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування Позикою.
01.07.2024 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено договір позики №79392619, відповідно до умов якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути такі та сплатити проценти відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі. 14.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем укладено Договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого позивач прийняв належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права грошової вимоги до боржників за договорами, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №42 від 24.01.2025 року до Договору факторингу №14/06/21 позивач набув права грошової вимоги до відповідача за договором позики №79392619 в розмірі 10297 грн. 48 коп., з яких: ??3465 грн. 77 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; ??2141 грн. 41 коп. - сума заборгованості за відсотками; ??4690 грн. 30 коп. - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою.
02.06.2024 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» укладено кредитний договір №01994-06/2024, відповідно до умов якого кредитор зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути такі та сплатити проценти відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі. 19.11.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та позивачем укладено Договір факторингу №191124/2, відповідно до умов якого позивач прийняв належні ТОВ «Аванс Кредит» права грошової вимоги до боржників за договорами, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 19.11.2024 до Договору факторингу №191124/2 позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №01994-06/2024 в розмірі 13125 грн., з яких: ??5000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; ??5625 грн. - сума заборгованості за процентами; 2500 грн. - сума заборгованості за штрафними санкціями.
03.06.2024 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» укладено кредитний договір №03960-06/2024, відповідно до умов якого кредитор зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути такі та сплатити проценти відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі. 19.11.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та позивачем укладено Договір факторингу №191124/2, відповідно до умов якого позивач прийняв належні ТОВ «Аванс Кредит» права грошової вимоги до боржників за договорами, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 19.11.2024 до Договору факторингу №191124/2 позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №03960-06/2024 в розмірі 14166 грн. 67 коп., з яких: ??5000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; ??6750 грн. - сума заборгованості за процентами; ??2416 грн. 67 коп. - сума заборгованості за штрафними санкціями.
23.06.2024 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» укладено кредитний договір №2144973, відповідно до умов якого кредитор зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути такі та сплатити проценти відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі. 30.10.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» та позивачем укладено Договір факторингу №30102024, відповідно до умов якого позивач прийняв належні ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» права грошової вимоги до боржників за договорами, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 30.10.2024 року до Договору факторингу №30102024 позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2144973 в розмірі 11995 грн. 48 коп., з яких: ??2940 грн. - сума заборгованості за основним зобов?язанням; ??3840 грн. 48 коп. - сума заборгованості за процентами за користування кредитом; ??315 грн. - заборгованість за комісією за надання кредиту; ??4900 грн. - сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).
03.06.2024 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптимальні Кредити» укладено кредитний договір №187761674, відповідно до умов якого кредитор зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути такі та сплатити проценти відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі. 20.03.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптимальні Кредити» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №20/0324-01, а 27.02.2025 року між останнім та позивачем - Договір факторингу №27/0225-01, відповідно до умов яких позивач прийняв належні ТОВ «Оптимальні Кредити» права грошової вимоги до боржників за договорами, вказаними у Реєстрі прав вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимоги №2 від 27.02.2025 до Договору факторингу №27/0225-01 позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №187761674 в розмірі 11205 грн., з яких: ??3000 грн. - сума заборгованості за основним боргом; ??6705 грн. - сума заборгованості за процентами; ??1500 грн. – неустойка.
10.06.2024 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» укладено договір позики №7528491, відповідно до умов якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути такі та сплатити проценти відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі. 11.01.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та позивачем укладено Договір факторингу №11-01/2024, відповідно до умов якого позивач прийняв належні ТОВ «Маніфою» права грошової вимоги до боржників за договорами, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №9 від 11.12.2024 року до Договору факторингу №11-01/2024 позивач набув права грошової вимоги до відповідача за договором позики.
12.01.2024 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» укладено кредитний договір №7469382, відповідно до умов якого кредитор зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути такі та сплатити проценти відповідно до умов, зазначених у цьому договорі. 22.01.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та позивачем укладено Договір факторингу №22012025/1, відповідно до умов якого позивач прийняв належні ТОВ «Авентус Україна» права грошової вимоги до боржників за договорами, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 22.01.2025 до Договору факторингу №22012025/1 позивач набув права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №7469382 в розмірі 62472 грн., з яких: ??19000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; ??43472 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Всупереч умовам договорів позики та кредитних договорів, відповідач не виконала зобов`язань за договорами, після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, платежі не сплачувала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. 
З наведених підстав просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості:
за договором позики №2668146 в розмірі 25716 грн. 74 коп., з яких: ??11426 грн. 74 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; ??4290 грн. - сума заборгованості за відсотками; ??10000 грн. - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; 
за договором позики №79392619 в розмірі 10297 грн. 48 коп., з яких: ??3465 грн. 77 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; ??2141 грн. 41 коп. - сума заборгованості за відсотками; ??4690 грн. 30 коп. - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; 
за кредитним договором №01994-06/2024 в розмірі 13125 грн., з яких: ??5000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; ??5625 грн. - сума заборгованості за процентами; 2500 грн. - сума заборгованості за штрафними санкціями; 
за кредитним договором №03960-06/2024 в розмірі 14166 грн. 67 коп., з яких: ??5000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; ??6750 грн. - сума заборгованості за процентами; ??2416 грн. 67 коп. - сума заборгованості за штрафними санкціями;
за кредитним договором №2144973 в розмірі 11995 грн. 48 коп., з яких: ??2940 грн. - сума заборгованості за основним зобов?язанням; ??3840 грн. 48 коп. - сума заборгованості за процентами за користування кредитом; ??315 грн. - заборгованість за комісією за надання кредиту; ??4900 грн. - сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня); 
за кредитним договором №187761674 в розмірі 11205 грн., з яких: ??3000 грн. - сума заборгованості за основним боргом; ??6705 грн. - сума заборгованості за процентами; ??1500 грн. – неустойка;
за договором позики №7528491 в розмірі 22579 грн. 41 коп., з яких: ??7000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; ??7245 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою; ??8334 грн. 41 коп. - сума заборгованості за процентами на прострочену позику; 
за кредитним договором №7469382 в розмірі 62472 грн., з яких: ??19000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; ??43472 грн. - сума заборгованості за відсотками. А всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 171557 грн. 78 коп.
Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 29 жовтня 2025 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики №2668146 в розмірі 25716 грн. 74 коп., з яких: ??11426 грн. 74 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; ??4290 грн. - сума заборгованості за відсотками; ??10000 грн. - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; за договором позики №79392619 в розмірі 10297 грн. 48 коп., з яких: ??3465 грн. 77 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; ??2141 грн. 41 коп. - сума заборгованості за відсотками; ??4690 грн. 30 коп. - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; за кредитним договором №01994-06/2024 в розмірі 10625 грн., з яких: ??5000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; ??5625 грн. - сума заборгованості за процентами; за кредитним договором №03960-06/2024 в розмірі 11750 грн., з яких: ??5000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; ??6750 грн. - сума заборгованості за процентами; за Кредитним договором №2144973 в розмірі 6780 грн. 48 коп., з яких: ??2940 грн. - сума заборгованості за основним зобов?язанням; ??3840 грн. 48 коп. - сума заборгованості за процентами за користування кредитом; за кредитним договором №187761674 в розмірі 9705 грн., з яких: ??3000 грн. - сума заборгованості за основним боргом; ??6705 грн. - сума заборгованості за процентами; за договором позики №7528491 в розмірі 22579 грн. 41 коп., з яких: ??7000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; ??7245 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою; ??8334 грн. 41 коп. - сума заборгованості за процентами на прострочену позику; за кредитним договором №7469382 в розмірі 62472 грн., з яких: ??19000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; ??43472 грн. - сума заборгованості за відсотками. А всього стягнуто заборгованості за договорами у загальному розмірі 159 926 грн. 11 коп.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 2822 грн. 70 коп. судових витрат.
Рішення суду оскаржила представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 ,в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.
На думку апелянта, суд першої інстанції не дослідив дійсних обставин справи та ухвалив рішення, не перевіривши наданих позивачем розрахунків заборгованості. Вважає, що нараховані відсотки і штрафні санкції є надмірними та непропорційними до суми заборгованості за тілом кредиту, а частина з них є прихованою неустойкою, що суперечить нормам чинного законодавства. Судом безпідставно не застосовано до даних правовідносин Закон України «Про споживче кредитування» та залишено поза увагою практику Верховного Суду. Стягнення з відповідача суми заборгованості в зазначеному судом розмірі є несправедливим, протиправним та економічно необгрунтованим. З наведених підстав просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення процентів, зменшити проценти відповідно до практики Верховного Суду, визнати нікчемними умови, що передбачають відсотки за прострочення позики, визнати нікчемним стягнення комісії, зборів та інших платежів, зменшити розмір заборгованості до справедливого та економічно обгрунтованого.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).
Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями ст. 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 2 ст.10561 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. 
Судом встановлено, що 05 червня 2024 року та 01 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договори позики №2668146 та №79392619, за умовами яких позикодавець зобов`язується надати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк для задоволення власних потреб шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити проценти від суми позики.
Строк позики за договором №2668146 від 05 червня 2024 року 26 днів та за договором №79392619 - 20 днів (п. 2.2 договорів позики).
Відповідно до п. 6 договорів позики від 05 червня 2024 року №2668146 та від 01 липня 2024 року №79392619 позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строки виплати позики, установлених цим договором (пролонгація) на підставі поданого до позичальника звернення із зазначеною датою в електронній формі із застосування одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Продовження строку користування позикою здійснюється шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосування одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. Ініціювання позичальником продовження строку позики відбувається без зміну мов договору в бік погіршення для позичальника,якщо інші не визначено додатковою угодою.
Згідно з п.п. 2.1, 2.3 договору позики № 2668146 від 05 червня 2024 року сума позики становить 20000.00 грн., а процента ставка є фіксованою та становить 0.825 % в день.
Умовами договору позики № 2668146 від 05 червня 2024 року передбачені також проценти за понадстрокове користування позикою в розмірі 2.70 % в день.
Згідно з п.п. 2.1, 2.3 договору позики № 79392619 від 01 липня 2024 року сума позики становить 9500 грн., а процента ставка є фіксованою та становить 0.98 % в день.
Умовами договору позики №79392619 від 01 липня 2024 року передбачені проценти за понадстрокове користування позикою в розмірі 2.70 % в день.
Оскільки в матеріалах справи відсутнє звернення позичальника до кредитодавця щодо продовження строку кредитування, строк договору позики № 2668146 від 05 червня 2024 року закінчився 01 липня 2024 року, а строк договору позики 79392619 від 01 липня 2024 року закінчився 20 липня 2024 року.
14 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» укладено договір факторингу №14/06/21, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати грошові кошти, а Товариство з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відступити право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до боржників, зазначених в реєстрі боржників, який є невід`ємною частиною договору.
Додатковою угодою № 42 до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року сторони погодили відступлення права вимоги до боржників згідно з реєстрами боржників №35 та № 36.
Додатковою угодою № 47 до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року сторони погодили відступлення права вимоги до боржників згідно з реєстрами боржників №41 та № 42.
Згідно з витягами з реєстру боржників №35 від 28 жовтня 2024 року та № 42 від 24 січня 2025 року до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договорами позики від 05 червня 2024 року №2668146 та від 01 липня 2024 року №79392619 відповідно.
Згідно з розрахунком заборгованості ОСОБА_1 за договором позики №2668146 від 05 червня 2024 року така становить 25716.74 грн., з яких 11426.74 грн заборгованість за основним боргом, 4290 грн. заборгованість за відсотками, 10000.00 грн заборгованість за процентами за понадстрокове користування позикою.
Згідно з розрахунком заборгованості ОСОБА_1 за договором позики №79392619 від 01 липня 2024 року така становить 10297.48 грн., з яких 3465.77 грн заборгованість за основним боргом, 2141.41 грн. заборгованість за відсотками, 4690.30 грн. заборгованість за процентами за понадстрокове користування позикою
Обґрунтовуючи позовні вимоги за договорами позики №2668146 від 05 червня 2024 року та №79392619 від 01 липня 2024 року, позивач, крім заборгованості за основним боргом та процентами за користування кредитними коштами, нарахованими в межах строку кредитування, просив стягнути проценти за понадстрокове користування позикою в розмірі 10 000.00 грн за договором позики №2668146 та в розмірі 4690.30 грн за договором позики №79392619. 
Разом з тим, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12.
Оскільки строк дії договору позики №2668146 від 05 червня 2024 року закінчився 01 липня 2024 року, строк дії договору позики №79392619 від 01 липня 2024 року закінчився 20 липня 2024 року, а матеріали справи не містять доказів пролонгації строку дії цих договорів, право кредитодавця нараховувати проценти за користування кредитними коштами з цього часу припинилося.
Однак, як вбачається з розрахунку заборгованості, починаючи з 02 липня 2024 року за договором позики №2668146 від 05 червня 2024 року та з 21 липня 2024 року за договором позики № 79392619 від 01 липня 2024 року, тобто після спливу строку договорів позики, відповідачу нараховувалися проценти за понадстрокове користування кредитними коштами, що є неправомірним.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З огляду на наведене, відсутні підстави для нарахування процентів за понадстрокове користування кредитними коштами, тому позовні вимоги про стягнення заборгованості по процентах за понадстрокове користування позикою в розмірі 10000.00 грн за договором позики №2668146 від 05 червня 2024 року та в розмірі 4690.30 грн за договором позики 79392619 від 01 липня 2024 року не підлягають до задоволення.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики № 2668146 від 05 червня 2024 року в розмірі 15716.74 грн., з яких 11 426.74 грн заборгованість за основним боргом, 4290 грн. заборгованість за відсотками, а також заборгованість за договором позики №79392619 від 01 липня 2024 року в розмірі 5607.18 грн., з яких 3465.77 грн заборгованість за основним боргом, 2141.41 грн. заборгованість за відсотками.
02 червня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №01994-06/2024, за умовами якого товариство надає клієнту фінансовий кредит на власні потреби на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.
Згідно з п. 1.1 договору про надання фінансового кредиту від 02 червня 2024 року кредит надається в розмірі 5000.00 грн.
Пунктом 1.2. договору про надання фінансового кредиту №01994-06/2024 від 02 червня 2024 року передбачено, що кредит надається строком на 120 днів, датою погашення кредиту є 29 вересня 2024 року.
Відповідно до п. 1.3. договору про надання фінансового кредиту №01994-06/2024 від 02 червня 2024 року клієнт має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або кінцевого строку виплати кредиту, установлених цим договором, на підставі поданого до товариства звернення із зазначеною датою в електронній формі із застосування одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Ініціювання споживачем продовження (елонгації, пролонгації) строку кредитування/строку договору відбувається без змін умов попередньо укладеного договору в бік погіршення для споживача.
Згідно з п. 1.4. договору про надання фінансового кредиту №01994-06/2024 від 02 червня 2024 року за користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом, за денною процентною ставкою, що складає 1,5 %.
Згідно з розрахунком заборгованості ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту №№01994-06/2024 від 02 червня 2024 року така становить 13125 грн, з яких 5000.00 грн заборгованість за основним боргом, 5625.00 грн заборгованість за процентами, 2500.00 грн штрафні санкції.
03 червня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №03960-06/2024 за умовами якого товариство надає клієнту фінансовий кредит на власні потреби на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.
Згідно з п. 1.1 договору про надання фінансового кредиту №03960-06/2024 від 03 червня 2024 року кредит надається в розмірі 5000.00 грн.
Пунктом 1.2. договору про надання фінансового кредиту №03960-06/2024 від 03 червня 2024 року передбачено, що кредит надається строком на 120 днів, датою погашення кредиту є 30 вересня 2024 року.
Відповідно до п. 1.3. договору про надання фінансового кредиту №01994-06/2024 від 02 червня 2024 року клієнт має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або кінцевого строку виплати кредиту, установлених цим договором, на підставі поданого до товариства звернення із зазначеною датою в електронній формі із застосування одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Ініціювання споживачем продовження (елонгації, пролонгації) строку кредитування/строку договору відбувається без змін умов попередньо укладеного договору в бік погіршення для споживача.
Згідно з п. 1.4. договору про надання фінансового кредиту №03960-06/2024 від 03 червня 2024 року за користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом, за денною процентною ставкою, що складає 1,5 %.
Згідно з розрахунком заборгованості ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту №03960-06/2024 від 03 червня 2024 року така становить 14166.67 грн, з яких 5000.00 грн заборгованість за основним боргом, 6750.00 грн заборгованість за процентами, 2416.67 грн штрафні санкції.
19 листопада 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» укладено договір факторингу № 191124/2, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати грошові кошти, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» відступити право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до боржників, зазначених в реєстрі боржників, який є невід`ємною частиною договору.
Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 191124/2 від 19 листопада 2024 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договорами про надання фінансового кредиту №01994-06/2024 від 02 червня 2024 року в сумі 13125.00 грн. та №03960-06/2024 від 03 червня 2024 року в сумі 14166.67 грн.
Враховуючи те, що за умовами вищезазначеного договору позики відповідачка отримала кошти та користувалася ними, що нею не заперечується, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в позику коштів, всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суду не надала, відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача 5000.00 грн. отриманих в позику коштів на підставі договору про надання фінансового кредиту №01994-06/2024 від 02 червня 2024 року та 5000.00 грн. отриманих на підставі договору №03960-06/2024 від 03 червня 2024 року, а відтак позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.
Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, крім заборгованості за позиченими коштами, просив стягнути заборгованість по процентах за користування цими коштами.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12, провадження №14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження №14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну сплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України
Оскільки договорами про надання фінансового кредиту №01994-06/2024 від 02 червня 2024 року та №03960-06/2024 від 03 червня 2024 року визначено, що строк позики/строк договору складає 120 днів, а тому кредитодавець мав право нараховувати відсотки за користування кредитними коштами лише в межах строку дії договору.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом – витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.
Згідно ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Згідно з ч.ч. 1, 2, 5, 7 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-ІХ (який набрав чинності 24 грудня 2023 року) внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування» та статтю 8 цього Закону доповнено частиною п`ятою.
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Частиною 4 ст. 42 Конституції України визначено, що участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем пені за прострочення у поверненні кредиту.
Матеріалами справи встановлено, що договорами про надання фінансового кредиту №01994-06/2024 від 02 червня 2024 року та №03960-06/2024 від 03 червня 2024 року денна процентна ставка установлена на рівні 1,5%, що суперечить вимогам Закону України «Про споживче кредитування».
Після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування» і набрання ними чинності, установлення в умовах кредитного договору умов, які передбачають денну процентну ставку вище 1% на день, суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки максимальний розмір денної процентної ставки, не може перевищувати 1% відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».
Вказаний Закон прийнятий 22 листопада 2023 року та набрав чинності 24 грудня 2023 року, а договори про надання фінансового кредиту №01994-06/2024 та №03960-06/2024 укладено 02 червня та 03 червня 2024 року відповідно, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування».
З урахуванням встановленого, колегія суддів вважає, що відсоткова ставка, встановлена цим договором, не відповідає умовам чинного законодавства.
Отже, за користування коштами за договором про надання фінансового кредиту №01994-06/2024 від 02 червня 2024 року у позичальника виник обов`язок зі сплати процентів в розмірі 1 % на день, що становить 6000.00 грн.
Долученим позивачем розрахунком заборгованості підтверджується, що на погашення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №01994-06/2024 від 02 червня 2024 року, ОСОБА_3 сплатила 2992.50 грн.
Таким чином, за договором про надання фінансового кредиту №01994-06/2024 від 02 червня 2024 року у ОСОБА_3 наявна заборгованість в розмірі 7632.50 грн., з яких 5000.00 грн заборгованість за основним боргом, 2632.50 грн заборгованість за процентами.
Також за користування коштами за договором про надання фінансового кредиту №03960-06/2024 від 03 червня 2024 року у позичальника виник обов`язок зі сплати процентів в розмірі 1 % на день, що становить 6000.00 грн.
Долученим позивачем розрахунком заборгованості підтверджується, що на погашення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №03960-06/2024 від 03 червня 2024 року, ОСОБА_3 сплатила 1950.83 грн., а тому заборгованість відповідачки за договором про надання фінансового кредиту №03960-06/2024 від 03 червня 2024 року складає 9049.17 грн., з яких 5000.00 грн заборгованість за основним боргом, 4049.17 грн заборгованість за процентами.
23 червня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №2144973, відповідно до умов якого кредитор зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути такі та сплатити проценти відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі.
Пунктом 1.2. договору про споживчий кредит №2144973 від 23 червня 2024 року передбачено, що сума кредиту становить 3000.00 грн.
Відповідно до п. 1.3 договору про споживчий кредит №2144973 від 23 червня 2024 року кредит надається загальним строком на 345 днів за умови виконання позичальником графіку платежів з 23 червня 2024 року.
Згідно з п. 1.5 договору про споживчий кредит №2144973 від 23 червня 2024 року загальні витрати за кредитом складають 11924.40 грн. Денна процентна ставка складає 1.15%.
Пунктом 1.5.3 договору про споживчий кредит №2144973 від 23 червня 2024 року встановлено, що нараховані згідно п.1.5.2 та 1.5.3 договору проценти за користування кредитом за весь строк кредитування складатимуть 11579.40 грн.
30 жовтня 2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» та позивачем укладено Договір факторингу №30102024, відповідно до умов якого позивач прийняв належні ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» права грошової вимоги до боржників за договорами, вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників від 30 жовтня 2024 до Договору факторингу №30102024 позивач набув права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №2144973 в розмірі 11995 грн. 48 коп., з яких: 2940.00 грн. - сума заборгованості за основним зобов?язанням; 3840.48 грн. - сума заборгованості за процентами за користування кредитом; 315.00 грн. - заборгованість за комісією за надання кредиту; 4900.00 грн. - сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).
Суд першої інстанції, відмовляючи в стягненні 315.00 грн. заборгованості за комісією за надання кредиту за договором про споживчий кредит №2144973 від 23 червня 2024 року прийшов до вірного висновку, що положення кредитного договору про сплату позичальником комісії за надання кредиту є нікчемними, суперечать положенням статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів».
Також колегія суддів погоджується з висновком суду про безпідставність стягнення з відповідача на корить позивача 4900.00 грн. заборгованості за неустойкою (штраф, пеня) з огляду на положення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
А відтак, зі ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором про споживчий кредит №2144973 від 23 червня 2024 року в розмірі 6780.48 грн., яка складається з: 2940.00 грн. сума заборгованості за основним зобов?язанням; 3840.48 грн. - сума заборгованості за процентами за користування кредитом.
03 червня 2024 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Оптимальні кредити» укладено договір кредитної лінії № 187761674. Договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором «WGBA».
Згідно умов договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в сумі кредитного ліміту у розмірі 3 000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання коштів та банківських металів у кредит Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптимальні кредити». Сума кредитного ліміту, вказана в п. 2.1. договору, є загальною сумою кредиту за цим договором і є максимальною сумою грошових коштів на умовах кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника. Кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 3000.00 грн. 03.06.2024 року (що є датою надання кредиту). Другий та решта траншів за договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах передбачений цим договором. Кредит надається з метою задоволення поточних споживчих потреб позичальника (не цільовий кредит) (п. 2.1-2.5договору).
Відповідно до п. 3.1. договору позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може отримати черговий транш в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції з особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього договору строк дисконтного періоду користування складає 14 днів від дати отримання позичальником першого траншу. Загальний строк дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. договору. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору строк дії крединої лінії та строк дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється від дати укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором.
Згідно п. 3.2. договору сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного періоду та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів та інших нарахувань строк оплати яких настав (зокрема неустойки), за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена.
Пунктами 3.3.-3.4. договору передбачено, що для здійснення першої пролонгації дисконтного періоду за цим договором, позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 14 днів дисконтного періоду проценти у розмірі 525 грн.. 00 коп. Про суму нарахованих процентів, що позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних пролонгацій позичальник інформується через особистий кабінет. Продовження строку дисконтного не призводить до зміни істотних умов договору в бік погіршення для позичальника. Всі істотні умови які застосовуються протягом всього строку дії цього договору зазначенні в цьому договорі в момент його укладення. Оскільки пролонгація не є зміною істотних умов договору, зокрема строку дії договору, то вона не потребує укладення додаткових угод до. договору, в тому числі пролонгація та поновлення дисконтного періоду не потребують застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Ініціювання позичальником пролонгації є конклюдентною дією спрямованою на застосування тих чи інших передбачених цим договором умов користування кредитом без зміни строку дії договору.
Згідно п. 5.1. договору кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця, на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки 4149-49хх-хххх-3214, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання чергового траншу за договором.
Відповідно до п. 7.1.-7.3. договору рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредит за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування 17.06.2024 року, а саме протягом 14 днів від дати отримання першого траншу позичальником. В обов`язковому порядку сума кредиту має бути повернена позичальником не пізніше ніж протягом 30 (тридцяти) календарних днів після настання однієї з наступних обставин: закінчення строку дії договору в порядку, передбаченому п. 11.1 договору; дострокового припинення дії договору, в порядку передбаченому п. 9.1.1.2. або п. 9.1.1.1. кінцева дата повернення (виплати) кредиту 03.07.2029 року.
Згідно п. 8.3. договору на момент укладення цього договору та отримання першого траншу за цим договором-базова процентна ставка складає 1,500 відсотків в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 547,00 відсотків річних. У разі отримання додаткових траншів за цим договором після 21.08.2024 року, базова процентна ставка, яка використовується нарахування процентів за користування цими додатковим траншами, обмежується та розраховується від максимального розміру денної процентної ставки зазначеної в ч. 5 ст. 8 Закону, що складає 1 % за день користування таким траншем.
З п. 8.4. договору вбачається, що для суми кредиту отриманої за першим траншем, що вказана в п. 2.3. договору, за перші 14 днів дисконтного періоду та без повного дострокового повернення всієї суми кредиту протягом дисконтного періоду, орієнтовна загальна вартість кредиту складе 3630.00 грн. та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 630.00 грн. та суму кредиту у розмірі 3000.00 грн.
Згідно наданого розрахунку заборгованості, ОСОБА_1 не виконала зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить 11205.00 грн. з яких: 3000.00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 6705.00 грн.– сума заборгованості за відсотками; 1500.00 грн.- неустойка.
20 березня 2024 року між ТОВ «Оптимальні кредити» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №20/0324-01 відповідно до якого ТОВ «Оптимальні кредити» відступити ТОВ «Таліон Плюс» Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Оптимальні кредити» за плату на умовах, визначених Договором.
Відповідно до п.4.1 Договору, право вимоги переходить від ТОВ «Оптимальні кредити» до ТОВ «Таліон Плюс» з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному Додатку.
27 лютого 2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №27/0225-01, у відповідно до умов якого, ТОВ «Таліон Плюс» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги.
Згідно із п.4.1. Договору, право вимоги переходить від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» на наступний календарний день після підписання Сторонами відповідного Реєстру прав вимог, по формі у встановленій у Додатку.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників №2 від 27.02.2025 року до Договору факторингу №27/0225-01 від 27.02.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитної лінії № 187761674 у розмірі 11205.00 грн. з яких: 3000.00 грн. – сума заборгованості по основному боргу, 6705.00 грн. – сума заборгованості за відсотками, 1500.00 грн. –неустойка.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості та стягнувши з ОСОБА_1 9705.00 грн. заборгованості за кредитним договором №187761674 від 03 червня 2024 року, з яких: ??3000.00 грн. - сума заборгованості за основним боргом; ??6705.00 грн. - сума заборгованості за відсотками, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що відсотки за користування кредитними коштами нараховано в межах строку дії договору та за процентними ставками, погодженими сторонами в умовах договору, що свідчить про правомірність їх нарахування.
10 червня 2024 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 укладено договір позики №7528491, в електронній формі, договір позики підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 9 Договору позики, реквізити та підписи сторін.
Згідно з п. п. 2.1 договору позики позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позик) та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору.
Відповідно до п. п. 2.5 договору позики позика надається позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, зареєстрованої позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті на вебсайті товариства протягом трьох робочих днів з дати підписання договору.
Пункт 2.3.3. договору передбачає, що сума позики становить 7 000.00 грн.
Пункт 2.3.4 передбачає, що строк позики: загальний строк – до «24» серпня 2024 року (75) днів. Строк позики складається з розрахункових періодів, визначених розрахунком.
Дата надання позики : 10 червня 2024 року, дата повернення позики 24 серпня року.(пункти 2.3.5 та 2.3.6 договору).
Пункт 2.4 договору передбачає процентні ставки, що застосовуються в межах строку позики: акційна процентна ставка , фіксована: 1.42500 % на день; базова процентна ставка , фіксована:1.50000% на день. (пункти 2.4.1. та 2.4.2).
Крім цього, пункт 2.4.3. договору передбачає основну процентну ставку, фіксована:1.50000% на день.
Пунктом 2.4.4. визначена денна процентна ставка 0.57500 %.
Додатковою угодою від 05 липня 2024 року до договору позики №7528491 від 10 червня 2024 року сторони погодили продовжити строк позики до 23 вересня 2024 року.
Процентні ставки, що застосовуються в межах строку позики за додатковою угодою базова процентна ставка, фіксована: 1.5000 % на день; основна процентна ставка, фіксована: 1.50000% на день. Денна процентна ставка за додатковою угодою становить 0.65625 %.
Згідно наданого розрахунку заборгованості за договором позики №7528491 від 10 червня 2024 року сума заборгованості ОСОБА_1 становить 22579.41 грн., з яких: 7000.00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7245.00 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою; 8334.41 грн. - сума заборгованості за процентами на прострочену позику.
11 січня 2024 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 11-01/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «Маніфою» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а останнє приймає належні ТОВ «Маніфою» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників №9 до договору факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 22579.41 грн., з яких: 7000.00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 7245.00 грн. – сума заборгованості за процентами за користування позикою, 8334.41 грн. – сума заборгованості за процентами на прострочену позику.
Оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-ІХ (який набрав чинності 24 грудня 2023 року) внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування» та статтю 8 цього Закону доповнено частиною п`ятою відповідно до якої максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, та з врахуванням того, що позивач просить стягнути з відповідачки за договором позики №7528491 від 10 червня 2024 року 7000,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу та 7245.00 грн. заборгованості за процентами за користування позикою, колегія суддів вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.
Разом з тим, суд першої інстанції, стягуючи з відповідачки на користь позивача 8334.41 грн. заборгованості за процентами на прострочену позику, в достатній мірі не врахував, що за змістом ст.1048 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Такі висновки викладені, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі №310/11534/13-ц, у постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року по справі №300/438/18.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики №7528491 від 10 червня 2024 року в розмірі 14 245.00 грн., яка складається з: 7000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 7245.00 грн. заборгованість за процентами за користування позикою. 
12 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус України» (Торгова марка «Creditplus») та ОСОБА_1 укладеного договір про надання споживчого кредиту №7469382, за умовами якого ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 19000,00 грн. Строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 20 днів. Стандартна процентна ставка 2.17% в день та застосовується відповідно до умов, зокрема якщо споживач до 01.02.2024 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою сплатить кошти не менше суми першого платежу, то отримає індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку. Денна процентна ставка на дату укладення договору складає 2.20% в день, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 1.65% в день. Загальні витрати на дату укладення договору складають 150 480.00 грн за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом, 148390.00 грн за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 169480.00 грн за стандартною ставкою за весь період користування кредитом, 167390.00 грн становить ставка з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки. Дати надання кредиту 12.01.2024 року або 13.01.2024 року. 
ТОВ «Авентус Україна» виконало свої зобов`язання за договором кредиту, надавши позичальнику грошові кошти в розмірі 19000,00 грн шляхом їх перерахування на картковий рахунок відповідача.
З розрахунку заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №7469382 року від 12 січня 2024 року, наданого позивачем, вбачається, що відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконувала зобов`язання, в результаті чого виникла заборгованість в загальній сумі 62472 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 19000,00 грн; заборгованість за відсотками становить 43472 грн.
З розрахунку заборгованості вбачається, що проценти за користування кредитними коштами нараховувалися за процентною ставкою 2.2% від залишку заборгованості за кредитом в день, оскільки така процентна ставка передачена умовами договору про надання споживчого кредиту.
22 січня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №22012025/1, відповідно до умов якого ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту №7469382 року від 12 січня 2024 року в 62472.00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 19000,00 грн; заборгованість за відсотками становить 43472.00 грн.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, покликається на те, що договором визначено термін повернення кредиту, сплати комісії та процентів за користування кредитом, однак відповідач кредит у вказаній сумі не повернув, продовжував користуватися кредитними коштами, ТОВ «Авентус Україна» відповідно до умов договору, з якими погодився відповідач та який підписав електронним підписом одноразового ідентифікатора, нарахував проценти за користування кредитом за передбаченою у договорі процентною ставкою, і таке нарахування відповідає вимогам ЦК України та умовам договору. Фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, що свідчить про порушення прав позивача.
Суд погодився з наданим позивачем розрахунком заборгованості ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту №7469382 року від 12 січня 2024 року, яка згідно розрахунку станом на 22 січня 2025 року становить 62472.00 грн., з яких 19000.00 грн – заборгованість за сумою кредиту, а 43472.00 грн. заборгованість за відсотками.
Колегія суддів вважає, що встановлений у договорі про надання споживчого кредиту розмір денної процентної ставки 2.2% не відповідає вимогам частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», згідно якої максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%, оскільки договір про надання споживчого кредит укладено 12 січня 2024 року, тобто укладено після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», відтак положення цього Закону підлягають застосуванню до договору, на підставі якого з відповідача стягується заборгованість.
Отже, за користування коштами за договором про надання споживчого кредиту №7469382, укладеного 12.01.2024 року у позичальника виник обов`язок зі сплати процентів в розмірі 1 % на день, що становить 68400.00 грн., які нараховані в межах дії строку кредитування.
З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за відсотками в розмірі 43472 грн., а відтак колегія суддів, з врахуванням принципу диспозитивності цивільного процесу, приходить до висновку, що зі ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №7469382 року від 12 січня 2024 року в розмірі 62472.00 грн., з яких 19000.00 грн – заборгованість за сумою кредиту, а 43472.00 грн. заборгованість за відсотками.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню 131208.07 грн. заборгованості за вищезгаданими кредитними договорами та договорами позики
Частина 13 ст. 141 ЦПК України передбачає, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
У зв`язку з тим, що колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в частині стягнення з ОСОБА_1 на його користь 131208.07 грн., то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2315.82 грн. судового збору за подання позову, що пропорційно до задоволених позовних вимог.
У зв`язку з тим, що колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, то Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 слід стягнути 543.15 грн. за подання апеляційної скарги.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 – задовольнити частково.
Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 29 жовтня 2025 року в частині розміру заборгованості, яка підлягає стягненню зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», загальної суми заборгованості, яка підлягає стягненню та в частині судового збору змінити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість:
за договором позики №2668146 від 05 червня 2024 року в розмірі 15 716.74 грн., з яких: 11 426.74 грн. - заборгованість за основним боргом, 4 290 грн. - заборгованість за відсотками;
за договором позики №79392619 від 01 липня 2024 року в розмірі 5607.18 грн., з яких: 3 465.77 грн. - заборгованість за основним боргом, 2 141.41 грн. - заборгованість за відсотками;
за кредитним договором №01994-06/2024 від 02 червня 2024 року в розмірі 7632.50 грн., з яких: 5000 грн.- заборгованість за основним боргом, 2632.50 грн.- заборгованість за відсотками;
за кредитним договором №03960-06/2024 від 03 червня 2024 року в розмірі 9049.17 грн., з яких: 5000 грн. - заборгованість за основним боргом, 4049.17 грн. - заборгованість за відсотками;
за кредитним договором №2144973 від 23 червня 2024 року в розмірі 6780.48 грн., з яких: 2940 грн. - сума заборгованості за основним богом; 3840.48 грн. - сума заборгованості за відсотками;
за кредитним договором 187761674 від 03 червня 2024 року в розмірі 9705 грн., з яких: 3000 грн. - сума заборгованості за основним боргом; 6705 грн. - сума заборгованості за відсотками;
за договором позики №7528491 від 10 червня 2024 року в розмірі 14 245 грн., з яких: 7000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 7245 грн. заборгованість за відсотками; 
за кредитним договором №7469382 від 12 січня 2024 року в розмірі 62472 грн., з яких: 19000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 43472 грн. - сума заборгованості за відсотками. 
Всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 131 208.07 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 1772.67 грн. судового збору.
В решті рішення суду залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення постанови.
У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді – члена колегії суддів постанова складена 20 квітня 2026 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета 

Судді: О.М. Ванівський 

Р.П. Цяцяк