ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
Іменем України

13 лютого 2026 року	м. Дніпро	Справа № 360/1518/25	

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Тихонов І.В., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області до Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 22.07.2025 у виконавчому провадженні № 77682099,

ВСТАНОВИВ:

28.07.2025 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому позивач просить:
-визнати протиправною та скасувати постанову начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 22.07.2025 про накладення штрафу в розмірі 10200 грн., на Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні №77682099 за виконавчим листом № 360/956/24, виданим Луганським окружним адміністративним судом 21.03.2025.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22.07.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області отримано постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 22.07.2025 про накладення штрафу у виконавчому провадженні №77682099, якою на Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області за невиконання рішення суду накладено штраф у розмірі 10200 грн.
Позивач зазначає, що на виконання рішення суду від 06.03.2025 по справі № 360/956/24 Головним управління 14.04.2025 листом №1200-0801-5/9105 повідомлено відповідачу про стан виконання рішення суду. Відповідь містила копію листа Головного управління, яке було направлено ОСОБА_1 .Та докази отримання листаостаннім. Відтак, постанова Першого апеляційного адміністративного суду 06.03.2025 у справі № 360/956/24 виконана Головним управлінням у повному обсязі. Тобто, станом на дату відкриття виконавчого провадження позивачем повністю було виконано рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14.11.2024 у справі №360/956/24. Позивач вважає, що позовні вимоги про визнання протиправною та скасування постанови відповідача від 22.07.2025 ВП № 77682099 про накладення штрафу в розмірі 10200, 00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Ухвалою суду від 04.08.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у письмовому провадженні (без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи).
Ухвалою суду від 04.08.2025 зупинено провадження у справі № 360/1518/25 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 360/1234/25.
Ухвалою суду від 30.01.2026 поновлено провадження у справі.
Ухвалою суду від 09.02.2026 замінено відповідача - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на Харківське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України (61024, Харківська обл., місто Харків, вул.Ярослава Мудрого, будинок 26, ЄДРПОУ 45752470).
Відповідач правом на подання відзиву на адміністративний позов у наданий йому строк згідно ухвали не скористався, жодних документів до суду не подав.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року у справі № 360/956/24 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Луганській області про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року у справі № 360/956/24 задоволено. Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року у справі № 360/956/24 скасовано.
Прийнято нову постанову про задоволення позовних вимог. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо відмови ОСОБА_1 у наданні на підставі Закону України №2939-6 від 13.01.2011 Про доступ до публічної інформації інформації про номери судових рішень, які обліковуються у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області у відповідному Реєстрі, і по яким було виплачено суми заборгованості з пенсійних виплат у 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023 роки на підставі коштів, що були виділені цьому територіальному пенсійному органу у ці періоди Кабінетом Міністрів України з Державного бюджету України за бюджетною програмою погашення заборгованості за судовими рішеннями, а також інформації щодо даних черговості виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області судових рішень, які надійшли до цього територіального Пенсійного органу у період з 2018 по 2023 роки, в тому числі і щодо черговості виконання судового рішення у справі №180/1811/17. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області на підставі Закону України №2939-6 від 13.01.2011 Про доступ до публічної інформації надати ОСОБА_1 інформацію про номери судових рішень, які обліковуються у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області у відповідному Реєстрі, і по яким було виплачено суми заборгованості з пенсійних виплат у 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023 роки на підставі коштів, що були виділені цьому територіальному пенсійному органу у ці періоди Кабінетом Міністрів України з Державного бюджету України за бюджетною програмою погашення заборгованості за судовими рішеннями, а також інформацію щодо даних черговості виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області судових рішень які надійшли до цього територіального Пенсійного органу у період з 2018 по 2023 роки, в тому числі і щодо черговості виконання судового рішення у справі №180/1811/17. 
21 березня 2025 року Луганським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №360/956/24 щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на підставі Закону України №2939-6 від 13.01.2011 Про доступ до публічної інформації надати ОСОБА_1 інформацію про номери судових рішень, які обліковуються у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області у відповідному Реєстрі, і по яким було виплачено суми заборгованості з пенсійних виплат у 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023 роки на підставі коштів, що були виділені цьому територіальному пенсійному органу у ці періоди Кабінетом Міністрів України з Державного бюджету України за бюджетною програмою погашення заборгованості за судовими рішеннями, а також інформацію щодо даних черговості виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області судових рішень які надійшли до цього територіального Пенсійного органу у період з 2018 по 2023 роки, в тому числі і щодо черговості виконання судового рішення у справі №180/1811/17.
02.04.2025 начальником відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 77682099.
14.04.2025 Головне управління листом №1200-0801-5/9105 повідомило відповідачу про стан виконання рішення суду від 14.11.2024 у справі № 360/956/24. Відповідь містила копію листа Головного управління, яке було направлено ОСОБА_1 та докази отримання листа останнім.
В листі від 20.03.2025 за №1200-0308-8/6998 повідомлено ОСОБА_1 , що «… Номери судових рішень, які обліковуються у Реєстрі судових рішень Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, і по яким було виплачено суми заборгованості з пенсійних виплат у 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023 роки на підставі коштів за бюджетною програмою “погашення заборгованості за рішеннями суду“: 2019 рік № справи: 426/2668/14-а; 2020 рік № справ: 415/7592/17, 812/625/18, 812/1697/18, 812/1773/18, 812/1688/18, 812/407/17, 1240/2170/18, 812/1627/18, 1240/2495/18, 1240/2492/18, 1240/2499/18, 1240/2597/18, 1240/2108/18, 1240/2542/18, 1240/2928/18, 812/1540/18, 360/3001/18, 1240/2942/18, 1240/2373/18, 1240/2946/18, 1240/2936/18, 360/3219/18, 812/319/18, 415/6132/16-а, 1240/2841/18, 752/22855/17; 2021 рік № справ: 360/3673/18, 1240/2465/18, 360/3801/18, 1240/2537/18, 1240/2493/18, 1240/2491/18, 1240/2494/18, 1240/2496/18, 1240/1868/18, 1240/2943/18, 520/10558/18, 1240/2549/18, 360/4143/18, 360/287/19, 360/3477/18, 360/575/19, 360/3418/18, 360/418/19, 1240/2253/18, 761/42048/17, 360/983/19, 360/1518/19, 360/1801/19, 360/1100/19, 360/1887/19, 360/1917/19, 360/2448/19, 360/2374/19, 360/2747/19, 428/13552/18, 360/2994/19, 431/7019/18, 360/3793/19, 360/2449/19, 360/4341/19, 360/1697/19, 360/2871/19, 360/2709/19, 360/1851/19, 360/3527/18, 360/3667/19, 360/3204/19, 360/3208/18, 360/1974/19, 360/2797/19, 360/2712/20; 2022 рік № справ: 360/2136/19, 360/3852/19, 360/3447/19, 360/1565/19, 360/3973/19, 360/1622/19, 360/4388/19, 360/3458/19, 360/3585/19, 360/3197/18, 1240/2944/18, 360/5070/19, 360/5082/19, 360/5447/19, 360/5468/19, 360/396/20, 360/395/20, 360/5489/19, 360/604/20, 360/498/20, 360/274/20, 360/208/20, 360/326/20, 414/53/17, 360/982/20, 360/4604/19, 360/4308/19, 360/458/20, 360/4799/19, 415/3017/17, 360/816/20, 360/2203/19; 2023 рік № справ: 360/529/20, 360/747/20, 360/974/20, 360/428/20, 360/908/20, 360/419/20, 360/1080/20, 360/1304/20, 360/1279/20, 360/1184/20, 360/1431/20, 360/1278/20, 360/1575/20, 360/667/20, що позовні вимоги про визнання протиправною та скасування постанови відповідача від 22.07.2025 ВП № 77682099 про накладення штрафу в розмірі 10200, 00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
16.05.2025 ОСОБА_1 звернувся до начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) з заявою в якій просив накласти на боржника штраф у розмірі 5100,00 грн оскільки останній у продовж 10 робочих днів не виконав у повному обсязі резолютивну частину постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2025 по справі № 360/956/24, а саме: інформації щодо даних черговості виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області судових рішень які надійшли до цього територіального Пенсійного органу у період з 2018 по 2023 роки не надано, в тому числі і щодо черговості виконання судового рішення у справі №180/1811/17.
04.06.2025 на адресу Головного управління надійшла вимога держаного виконавця від 03.06.2025 № 1754 щодо повного та фактичного виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14.11.2024 у справі № 360/956/24.
Відповідь на вимогу державного виконавця надана листом Головного управління від 05.06.2025 №1200-0801-5/14132.
10.06.2025 начальником відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про накладення штрафу ВП №77682099, якою накладено на Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області штраф у розмірі 5100,00 грн за невиконання рішення суду у справі № 360/956/24.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 02.07.2025 у справі № 360/1234/25, яке набрало законної сили 13.11.2025, відмовлено у задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови від 10.06.2025 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн.
В подальшому, постановою відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 22.07.2025 ВП № 77682099 накладено штраф на боржника - Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області у розмірі 10200 грн за невиконання рішення суду у справі № 360/956/24.
Позивач, не погоджуючись з вказаною постановою про накладення штрафу, звернувся до суду з даною позовною заявою.
Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги позивача, суд виходить з такого.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з частиною другою та третьою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Подібні положення містяться у статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, а також статтями 14 та 370 КАС України.
Зазначені висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 23 квітня 2020 року у справі № 560/523/19, від 01 лютого 2022 року у справі № 420/177/20 та від 18 травня 2022 року у справі № 140/279/21.
Схожий підхід був застосований Верховним Судом у постанові від 26 січня 2021 року у справі № 611/26/17, у якій Суд зазначив, що обов`язковість судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантовано статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтями 129, 129-1 Конституції України, статтями 2, 14, 370 КАС України та статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Обов`язковість судового рішення означає, що таке рішення буде виконано своєчасно (у розумні строки), належним чином (у спосіб, визначений судом) та у повному обсязі (у точній відповідності до приписів мотивувальної та резолютивної частин рішення).
Також суд зазначає, що в адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.
Зазначені висновки суду узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 01 лютого 2022 року у справі № 420/177/20 та ухвалах від 26 січня 2021 року у справі № 611/26/17, від 07 лютого 2022 року у справі № 200/3958/19-а.
Разом з тим, відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1).
Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно з пунктами 1 та 16 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Статтею 26 Закону № 1404-VIII визначено початок примусового виконання рішення, зокрема:
- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої);
- виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята);
- за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста).
Відповідно до частини першої статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону № 1404-VIII).
Згідно з частиною третьою статті 63 Закону № 1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
Частинами першою та другою статті 75 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Отже, обов`язковою умовою для прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу у подвійному розмірі є: 1) встановлення факту невиконання боржником судового рішення без поважних причин та застосування до нього штрафу у розмірі 5100 грн.; 2) повторне невиконання рішення без поважних причин.
Як встановлено судом, прийняттю оскаржуваної постанови про накладення штрафу у подвійному розмірі 10200,00 грн передувало прийняття первинної постанови про накладення на боржника штрафу у розмірі 5100,00 грн.
Предметом позову у цій справі є постанова відповідача від 22.07.2025 у виконавчому провадженні № 77682099 про накладення штрафу в подвійному розмірі 10200,00 грн за повторне невиконання без поважних причин рішення суду зобов`язального характеру у тому ж виконавчому провадженні.
Водночас судом встановлено, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 02.07.2025 у справі № 360/1234/25, яке набрало законної сили 13.11.2025, відмовлено у задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови від 10.06.2025 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн за невиконання рішення суду у справі № 360/956/24.
Частиною четвертою статті 78 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, суд зазначає, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 02.07.2025 у справі № 360/1234/25 встановлена правомірність накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області в розмірі 5100,00 грн за невиконання рішення Луганського окружного адміністративного суду у справі №360/956/24.
Разом з тим, станом на 13.02.2026 будь-яких інших доказів виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду у справі № 360/956/24 Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області суду не надало.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що державний виконавець правомірно прийняв постанову про накладення на пенсійний орган штрафу в розмірі 10200,00 грн за повторне невиконання рішення суду.
За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.
Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
З урахуванням встановлених судом обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги є недоведеними та непідтвердженими належними та допустимим доказами, у свою чергу відповідач довів правомірність прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафу, а тому суд доходить висновку, щодо відмови у задоволенні позовних вимог.
Судові витрати відшкодуванню не підлягають.
Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
Відмовити у задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області до Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 22.07.2025 у виконавчому провадженні № 77682099.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя 	І.В. Тихонов