КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
вул. Солом`янська, 2-а, м. Київ, 03110
inbox@kia.court.gov.ua

Унікальний номер справи № 758/15977/25 Апеляційне провадження № 33/824/1635/2026	Головуючий у суді першої інстанції - Ларіонова Н.М. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2026 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Оніщука М.І. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від її імені та в її інтересах адвокатом Андросович Ганною Сергіївною на постанову Подільського районного суду міста Києва від 06 лютого 2026 року про притягнення
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, РНОКПП: НОМЕР_1 , директора ТОВ «Омнія Трейд», зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 ,
до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 485 Митного кодексу України,
В С Т А Н О В И В:
Постановою Подільського районного суду м. Києва від 06.02.2026 визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 485 МК України, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 24 579,24 грн., що становить 150 відсотків несплаченої суми митних платежів. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Андросович Г.С. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що перед укладенням контракту ОСОБА_1 пересвідчилась, що UAB «Gazimpekas» (Литва) дійсно має код авторизованого експортера та має право на застосування преференцій. Також було отримано копію рішення Вільнюської територіальної митниці від 10.11.2021, в якому зазначено, що дозволено UAB «Gazimpekas» складати декларації-інвойс при підписанні, незалежно від вартості товарної партії, на зжижений нафтовий газ приференційного походження ЄС, експортований в Україну, котрий класифікується в позиції 2711 ГС.
Вказує, що неоспорюваним є той факт, що всі декларації-інвойси, котрі надавала UAB «Gazimpekas», разом із товаром при імпорті на територію України, є оригінальними, а не підробними.
Посилається на те, що ТОВ «Омнія Трейд» не має ні фізичної, ні технічної, ні передбаченої українським чи міжнародним законодавством можливості вчиняти будь-які дії, щоб перевірити первинну внутрішню документацію (весь ланцюг походження, виготовлення чи переробки товару) на території Литви, чи будь-якої іншої країни ЄС.
Стверджує, що на момент притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закінчились строки накладення адміністративного стягнення.
10.03.2026 до Київського апеляційного суду від представника Енергетичної митниці Державної митної служби України - Гереги К.М. надійшли заперечення на апеляційну скаргу.
16.03.2026 Київського апеляційного суду від представника Енергетичної митниці Державної митної служби України - Гереги К.М. надійшли пояснення.
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Андросович Г.С. у судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просила її задовольнити.
Представники Енергетичної митниці Державної митної служби України - Носко Ю.Ю. та Холодкова О.С. заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити постанову суду першої інстанції без змін.
Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.
Судом першої інстанції установлено, що 02.10.2022 до Енергетичної митниці декларантом ТОВ «Омнія Трейд» ОСОБА_1 (місцезнаходження підприємства станом на момент митного оформлення: 36014, м. Полтава, вул. 1100-річчя Полтави, код ЄДРПОУ 42927796) з метою митного оформлення та випуску у вільний обіг товару «Скраплений вуглеводневий газ» (далі - товар) за кодом згідно з УКТ ЗЕД 2711139700 у кількості 18 860 кг. була подана митна декларація типу «ІМ 40 ДЕ» № UA903050/2022/032581 (далі - МД). 
Заявлена митна вартість товару склала 510 472,48 грн.
Поставка товару відбувалася в рамках зовнішньоекономічного контракту від 05.08.2022 №ANXT_OMN_20220805, укладеного між ТОВ «Омнія Трейд» в особі директора ОСОБА_1 та естонського підприємства AdNext OU (Ahtri th 8, Harju maakond, Tallinn, 10151 Estonia Kesklinna linnaosa) в особі директора ОСОБА_3 .
Відправником товару було литовське підприємство JOINT-STOCK COMPANY «GAZIMPEKSAS» (KONSTITUCIJOS PR.4A, VILNIUS, LT-09308, LITHUANIA).
Переміщення через державний кордон України було здійснено на підставі: 
- рахунку проформи від 05.09.2022 №AD-73;
- комерційного інвойсу від 30.09.2022 №GAZ 0410340;
- декларації-інвойсу, складеної уповноваженим (схваленим) експортером від 30.09.2022 №GAZ0410340;
- CMR від 30.09.2022 №1091924;
- паспорту якості від 02.09.2022 №В22-20 U;
- зовнішньоекономічного контракту від 05.08.2022 №ANXT_OMN_20220805.
Відповідно до відомостей, зазначених у митній декларації, за митною декларацією було сплачено: мито у розмірі 0,00 грн. (за ставкою 0 %), акцизний податок - 64 440,13 грн. (за ставкою 52 Євро за 1000 літрів), ПДВ - 40 243,88 грн (за ставною 7%). 
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про запровадження спеціального мита на окремі товари походженням з російської федерації, що ввозяться на митну територію України» від 17.08.2020 №719 (далі - постанова КМУ №719) встановлено спеціальне мито на товари походженням з російської федерації, незалежно від інших видів мита у відсотках до митної вартості товарів. А саме, для газів скраплених за кодами згідно з УКТЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00 та вуглеводнів з кодом згідно з УКТЗЕД 2901 10 00 10, що ввозяться на митну територію України в режимі імпорту - 3 %.
Цією ж Постановою КМУ №719 визначено, що у разі неможливості достовірно встановити країну походження товарів, щодо яких застосовується спеціальне мито, такі товари випускаються у вільний обіг на митній території України за умови сплати спеціального мита за визначеними ставками.
З метою підтвердження заявленої в графі 34 митної декларації при зазначенні країни походження товару (Європейський союз) ТОВ «Омнія Трейд» до митного оформлення було надано декларацію-інвойс, складену уповноваженим (схваленим) експортером від 30.09.2022 №GAZ0410340, відомості про яку внесені до графи 44 МД.
Митне оформлення заявленого товару ТОВ «Омнія Трейд» за митною декларацією здійснено без застосування спеціальних заходів, а саме зі звільненням від сплати спеціального мита.
10.06.2025 Управлінням боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил отримано службову записку Управління проведення митного аудиту № 19/19-02/3169 з додатками.
Відповідно до вказаної службової записки та додатків до них посадовими особами Управління проведення митного аудиту Енергетичної митниці в період з 27.02.2025 по 09.04.2025 була проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Омнія Трейд» щодо дотримання вимог законодавства України з питань митної справи під час ввезення товарів на митну територію України за період діяльності підприємства з 01.01.2020 по 31.01.2025 на підставі ст.ст.345, 346, 347, 349 МК України та наказу Енергетичної митниці від 13.02.2025 №30.
За результатами проведеної документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Омнія Трейд» посадовими особами Енергетичної митниці складено Акт від 23.04.2025 №11/25/7.6-19/42927796 (далі- Акт), податкові повідомлення - рішення від 30.05.2025 №№UA903000202519, UA903000202520.
За результатами документальної виїзної перевірки було встановлено, що для товару, імпортованого ТОВ «Омнія Трейд» за МД з наданням декларації-інвойсу, складеного уповноваженим (схваленим) експортером від 30.09.2022 №GAZ0410340 відповідно до інформації, отриманої від уповноваженого органу країни експортера країна походження (Європейський союз) не підтверджено і товари не набули статусу преференційного походження.
Таким чином, походження товарів за декларацією-інвойсом, складеного уповноваженим (схваленим) експортером від 30.09.2025 №GAZ0410340 не підтверджено, відповідно, нарахування спеціального мита у розмірі 3% було обов`язковим.
Тому, за митною декларацією мало бути сплачено ПДВ у сумі 41 315,87 грн., що на 1 071,99 грн. менше ніж фактично надійшло до державного бюджету.
Враховуючи те, що країна походження товару не підтверджена, зазначені дії призвели до недоборів митних платежів у розмірі 16 386,16 грн, а саме: спеціального мита - 15 314,17 грн, ПДВ - 1 071,99 грн. 
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що в діях керівника ТОВ «Омнія Трейд» ОСОБА_1 вбачаються ознаки порушення митних правил, відповідальність за які передбачена ст. 485 МК України, а саме вчинення дій, спрямованих на заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів неправдивих відомостей щодо країни походження товару та надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, що призвело до недоборів митних платежів у розмірі призвели до недоборів митних платежів у розмірі 16 386,16 грн. (спеціальне мито - 15 314,17 грн, ПДВ - 1 071,99 грн.).
Апеляційний суд з такими висновками суду першої інстанції не погоджується, виходячи з наступного.
Так, відповідно до частини першої статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.
Тобто, при складанні протоколу про порушення митних правил враховуються ознаки складу правопорушення, які мають узгоджуватися з диспозицією статті, до відповідальності за якою притягується особа. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.
Згідно зі статті 485 МК України відповідальність настає за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а саме: заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.
Верховний Суд у постанові від 27.01.2022 у справі № 725/3788/16-а зазначив, що склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка вчинила порушення, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). При цьому зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння, передбаченого ст. 485 МК України обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).
Також, Верховний Суд у постанові від 22.05.2020 у справі № 751/1477/20 (провадження №К/9901/45268/18) вказав, що відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 485 МК України порушення митних правил має місце, зокрема, у разі заявлення декларантом у митній декларації: неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару; неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
З об`єктивної сторони правопорушення, передбачене статтею 485 МК України, в частині вчинення дій щодо ухилення від сплати митних платежів, характеризується сукупністю трьох ознак: діяння, спрямоване на ухилення від сплати митних платежів, суспільно небезпечні наслідки у вигляді ненадходження до бюджету відповідних платежів та причинний зв`язок між діянням та наслідками.
Таким чином, для кваліфікації діяння за статтею 485 МК України, має бути встановлена сукупність об`єктивної та суб`єктивної сторін: тобто факт вчинення дій, які порушують митні правила, та наявність у правопорушника умислу ухилитися від повної та законної сплати митних платежів.
Згідно ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.
Статтею 257 Митного кодексу України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Частиною 1 статті 293 Митного кодексу України визначено, що особою, на яку покладається обов`язок із сплати митних платежів, є декларант.
Частиною першою статті 271 МК України визначено, що мито - це загальнодержавний податок, встановлений ПК України та МК України, який нараховується та сплачується відповідно до МК України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
У випадках, передбачених законами України (якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України), з метою захисту економічних інтересів України та українських товаровиробників у разі ввезення товарів на митну територію України, незалежно від інших видів мита, можуть застосовуватися особливі види мита: спеціальне, антидемпінгове, компенсаційне мита, додатковий імпортний збір (ч. 1 ст. 275 МК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 275 МК України спеціальне мито встановлюється відповідно до Закону України «Про застосування спеціальних заходів щодо імпорту в Україну»:
1) як засіб захисту національного товаровиробника, у разі якщо товари ввозяться на митну територію України в обсягах та/або за таких умов, що їх ввезення заподіює або створює загрозу заподіяння значної шкоди національному товаровиробнику;
2) як заходи у відповідь на дискримінаційні та/або недружні дії інших держав, митних союзів та економічних угруповань, які обмежують реалізацію законних прав та інтересів суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності України.
Згідно з ч. 1 ст. 29 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», у разі якщо інші держави, митні союзи або економічні угруповання обмежують реалізацію законних прав та інтересів суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності України, у відповідь на такі дії можуть застосовуватися адекватні заходи. У разі якщо такі дії завдають шкоди або створюють загрозу її заподіяння державі та/або суб`єктам зовнішньоекономічної діяльності, зазначені заходи можуть передбачати її відшкодування.
Заходи у відповідь на дискримінаційні та/або недружні дії інших держав, митних союзів або економічних угруповань здійснюються відповідно до законів України, міжнародних договорів України, загальноприйнятих правил, стандартів та норм міжнародного права та одним з таких заходів є запровадження спеціального мита.
У разі якщо дискримінаційні та/або недружні дії щодо України застосовуються державою, визнаною Верховною Радою України державою-агресором та/або державою-окупантом, заходи у відповідь, визначені частиною третьою цієї статті, можуть застосовуватися за рішенням Кабінету Міністрів України.
Постановою Верховної Ради України «Про Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором» від 27.01.2015 № 129-VIII російську федерацію визнано державою-агресором.
Відповідно до частини одинадцятої статті 29 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» та з метою вжиття заходів, необхідних для захисту суттєвих інтересів безпеки під час надзвичайних обставин у міжнародних відносинах Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 719, якою було запроваджено спеціальне мито на важкі дистиляти (газойлі), гази скраплені, вуглеводні та на окремі типи вугілля походженням з російської федерації, що ввозяться на митну територію України, незалежно від інших видів мита.
Так, Постановою № 719 було встановлено спеціальне мито для газів скраплених за кодами 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00 згідно з УКТ ЗЕД та вуглеводнів за кодом 2901 10 00 10 згідно з УКТ ЗЕД, що ввозяться на митну територію України у митному режимі імпорту та країною походження яких є російська федерація, у розмірі 3 %.
У разі неможливості достовірно встановити країну походження товарів, щодо яких застосовується спеціальне мито згідно з цим пунктом, такі товари випускаються у вільний обіг на митній території України за умови сплати спеціального мита за визначеними цим пунктом ставками.
Згідно з ч. 1 ст. 41 МК України документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару або засвідчена декларація про походження товару, або декларація про походження товару, або сертифікат про регіональне найменування товару.
З матеріалів справи вбачається, що 05.08.2022 між ТОВ «Омнія Трейд» в особі директора ОСОБА_1 (покупець) та компанією AdNext OU Ltd в особі директора ОСОБА_3 було укладено контракт № ANXT_OMN_20220805, за умовами якого продавець продає, а покупець купує скраплений газ марки СПБТ/ПБТ/ПБА/ПТ Пропан марки ПТ, в заявлених кількостях на кожен місяць, в автоцистернах покупця - для його вивезення на склад покупця - на умовах FCA.
За умовами Контракту, продукт, проданий за цим контрактом, повинен відповідати паспорту якості заводу виробника. Кількість товару, проданого продавцем та купленого продавцем, визначається на підставі зважування на електронних вагах у присутності водія автоцистерни покупця (при постачанні газу автотранспортом покупця) та запису в автотранспортній накладній, оформленій продавцем газу. Автоцистерна зважена до заправки газом і після наповнення отримує комп`ютерний лист зважування. Зливний відсік пломбується пломбою продавця.
З кожною партією товару продавець передає покупцеві такі документи: міжнародна транспортна накладна, рахунок-фактура, сканкопія паспорта якості товару заводу виробника газу, лист зважування.
Так, для переміщення через державний кордон України ТОВ «ОМНІЯ ТРЕЙД» було надано наступні документи: 
- рахунок проформа від 05.09.2022 №AD-73;
- комерційний інвойс від 30.09.2022 №GAZ 0410340;
- декларація-інвойс, складена уповноваженим (схваленим) експортером від 30.09.2022 №GAZ0410340;
- CMR від 30.09.2022 №1091924;
- паспорт якості від 02.09.2022 №В22-20 U;
- зовнішньоекономічний контракт від 05.08.2022 №ANXT_OMN_20220805.
Додатковою угодою № AD0905-05 до контракту № ANXT_OMN_20220805 сторони погодили, що продавець планує продати, а покупець придбати для відвантаження у вересні 2022 року скраплений нафтовий газ 200 метричних тон +/5% за фіксованою ціною 680 євро за одну метричну тонну на умовах FCA Kupiskis FCA Telsiai.
Відправником товару було литовське підприємство JOINT-STOCK COMPANY «GAZIMPEKSAS» (KONSTITUCIJOS PR.4A, VILNIUS, LT-09308, LITHUANIA).
Указане у своїй сукупності свідчить про те, що за умовами укладеного контракту, всі документи надавались компанією продавцем, зокрема сертифікат якості. При цьому, ТОВ «Омнія Трейд», як покупець, приймало товар, в тій кількості та тієї якості, яка відповідала умовам укладеного контракту та додаткової угоди до нього, а продавцем було надано необхідні товаросупровідні документи, які також були надані для подальшого митного оформлення.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 352 МК України, посадовими особами митних органів під час проведення перевірок можуть бути використані отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, можуть використовуватись як матеріали для підготовки висновків за результатами перевірок.
Пунктом 54.4 статті 54 ПК України встановлено, що у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених п. 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.
Підпунктом 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 ПК України визначено, що Контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 289 МК України обов`язок зі сплати митних платежів виникає після завершення митного оформлення товарів та їх випуску, якщо внаслідок перевірки митної декларації чи за результатами документальної перевірки митний орган самостійно визначає платнику податків додаткові податкові зобов`язання.
В той же час, помилковим є висновок суду першої інстанції, що саме дії директора ТОВ «Омнія Трейд» ОСОБА_1 були спрямовані на заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів неправдивих відомостей щодо країни походження товару та надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, що призвело до недоборів митних платежів, чим вона вчинила порушення митних правил, передбачене ст. 485 Митного кодексу України.
Як убачається з долучених до протоколу доказів, у митній декларації ТОВ «Омнія Трейд» було зазначені відомості, які відповідають умовам контракту, за яким поставлявся газ скраплений вуглеводний на територію України.
Литовська компанія UAB «Gazimpeksas» в підтвердження права на надання преференцій надавала разом із товаром декларації походження (декларації інвойси) за встановленою Конвенцією формою. Права на такі преференції у UAB «Gazimpeksas» виникло на підставі присвоєного їй номера авторизованого експортера.
Також, з наявних доказів у справі вбачається, що перед укладенням контракту ОСОБА_1 пересвідчилась, що UAB «Gazimpeksas» дійсно має код авторизованого експортера та має право на застосування преференцій. ОСОБА_1 отримала копію відповідного рішення Вільнюської територіальної митниці від 10.11.2021.
UAB «Gazimpeksas» (Литва) отримала від Вільнюської територіальної митниці номер авторизованого експортера LT/VM0/052. 
Так, у рішенні Вільнюської територіальної митниці від 10.11.2021 № 2TR-19-0025 зазначено, що UAB «Gazimpeksas» дозволено з дня прийняття даного рішення складати декларації-інвойс при підписанні, незалежно від вартості товарної партії, на зжижений нафтовий газ прифереційного походження ЄС, експортований в Україну, котрий класифікується в позиції 2711 ГС.
Як убачається, рішення Вільнюської територіальної митниці було чинним протягом всього часу співпраці ОСОБА_1 (ТОВ «Омнія Трейд») з UAB «Gazimpeksas» (Литва), а Енергетичною митницею не спростовано, що таке рішення було скасоване.
Більше того, неоспорюваним є той факт, що всі декларації-інвойси, котрі надавала UAB «Gazimpeksas» апелянту, разом із товаром при імпорті на територію України, не є підробними, вони видані уповноваженим органом, а вподальшому прийняті митницею.
При цьому, матеріали справи не містять жодного доказу, на підтвердження умислу ОСОБА_1 на вчинення дій, що ставляться їй у вину, а саме, що подаючи митну декларацію та додані до неї документи, вона була обізнана, що товар, який ввозиться на територію України має відмінне від Європейського Союзу походження.
Жодних доказів, що ТОВ «Омнія Трейд» мало будь-яку (фізичну, технічну) передбачену українським чи міжнародним законодавством можливість вчинити які-небудь дії, щоб перевірити первинну внутрішню документацію (весь ланцюг походження, виготовлення чи переробки товару) на території Литви, чи будь-якої іншої країни ЄС, не встановлено та суду не надано.
Крім того, митний орган, складаючи протокол про порушення митних правил, та місцевий суд, ухвалюючи оскаржувану постанову, залишили поза увагою, що в межах розгляду даної справи митний орган не надав суду доказів про походження ввезеного товару з будь-якої іншої країни, що не входить до ЄС.
Таким чином, факт відсутності підтвердження походження товару з країн ЄС не є ідентичним доведенню факту походження товару з країн, що не входять до ЄС. Зазначене не узгоджується з принципом доведення «поза розумним сумнівом», що має застосовуватись у справах даної категорії.
На підставі викладеного, апеляційний суд доходить висновку, що Енергетичною митницею не доведено вчинення ОСОБА_1 умисних дій, які б були спрямовані на заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги та відповідно утворювали б об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 485 МК України, а тому висновок суду першої інстанції про достатність доказів, які вказують на винуватість ОСОБА_1 є передчасним та помилковим.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Конституційний Суд України зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості.
Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 рішення ВП КСУ у справі за конституційним поданням 59 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК від 26.02.2019 № 1-р/2019.
Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні.
Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.
Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
Таким чином, особу може бути визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі у сфері митного оформлення і контролю, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто, за наявності усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення - у сукупності.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови апеляційним судом було встановлено, що належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 485 Митного кодексу України, матеріали справи не містять, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 485 Митного кодексу України, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.
Враховуючи викладене, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від її імені та в її інтересах адвокатом Андросович Ганною Сергіївною - задовольнити.
Постанову Подільського районного суду міста Києва від 06 лютого 2026 року відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Суддя Максим Оніщук