ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

20 квітня 2026 року	Справа №160/15781/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови, зобов?язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява позову ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
-визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) від 14.05.2025 ВП №77881976, про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №160/2289/24 виданого 28.08.2024 про зобов?язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок та виплату пенсії з урахуванням найвигіднішого періоду заробітної плати за 60 місяців до 01.07.2000, а саме: за період з 01.12.1990 по 30.11.1995 відповідно до довідок від 18.12.2021 № 4 за період роботи з січня 1980 року по грудень 1984 року, від 18.12.2021 № 3 за період роботи з січня 1985 року по грудень 1989 року, від 18.12.2021 № 2 за період роботи з січня 1990 року по грудень 1994 року, від 15.01.2022 №4 за період роботи з січня 1991 року по грудень 1995 року, від 15.01.2022 №5 за період роботи з жовтня 1994 року по липень 1996 року, виданих ТОВ «Дніпровськпромбуд», з врахуванням висновків суду у цій справі.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з реєстру виконавчих проваджень стало відомо що виконавче провадження було закінчено оскільки згідно листа ГУ ПФУ у Дніпропетровській області від 12.05.2025 вих №0400-010802-5/90797 рішення було виконано у повному обсязі. Позивач вважає протиправною постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв?язку з тим що державним виконавцем було прийнято неналежне виконання рішення суду. Державним виконавцем не було вчинено жодних дій щодо перевірки належного виконання боржником зобов?язань встановлених рішенням суду перед закінченням виконавчого провадження. Державний виконавець формально поставився до виконання своїх законодавчо встановлених обов?язків та не перевіривши дії боржника вчинені на виконання рішення суду закінчив виконавче провадження у зв`язку з його виконанням.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), перебувало виконавче провадження № 77881976 з виконання вимог виконавчого листа, виданого 28.08.2024 Дніпропетровським окружним адміністративним судом № 160/2289/24 про: Зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок та виплату пенсії з урахуванням найвигіднішого періоду заробітної плати за 60 місяців до 01.07.2000, а саме за період з 01.12.1990 по 30.11.1995 відповідно до довідок від 18.12.2021 № 4 за період роботи з січня 1980 року по грудень 1984 року, від 18.12.2021 № 3 за період роботи з січня 1985 року по грудень 1989 року, від 18.12.2021 № 2 за період роботи з січня 1990 року по грудень 1994 року, від 15.01.2022 №4 за період роботи з січня 1991 року по грудень 1995 року, від 15.01.2022 №5 за період роботи з жовтня 1994 року по липень 1996 року, виданих ТОВ «Дніпровськпромбуд» з врахуванням висновків суду у цій справі. Державним виконавцем 23.04.2025, на підставі ст.ст.3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлені сторонам виконавчого провадження, 23.04.2025 за вих. № 12925. Отримано боржником зазначену вище постанову 28.04.2025 у відповідності до повідомлення про вручення поштового відправлення. До відділу примусового виконання рішень від боржника за даним виконавчим провадженням - ГУПФУ в Дніпропетровській області надійшов лист (від 12.05.2025 вих. № 0400-010802-5/90797) у відповідності до якого: боржником на виконання вимог рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 по справі № 160/2289/24 повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 та здійснено перерахунок пенсії з 01.02.2022 (копія розпорядження та розрахунок заробітної плати додано до даного листа). Зважаючи на викладене, покладені судом зобов?язання вчинити дії виконані Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Окремо звертає увагу на таке, що державний виконавець не фахівець в галузі Пенсійного законодавства України, лише зобов?язує (спонукає) боржника вчинити певні діі на користь стягувача у відповідності до резолютивної частини виконавчого документа суду та не має компетенції здійснювати перевірку на предмет правильності та законності здійснення перерахунку пенсії (який проводять спеціалісти Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області). Таким чином, відповідальність за повне та законне вчинення дій, спрямованих на фактичне виконання вимог виконавчого листа № 160/2289/24, виданого 28.08.2024 Дніпропетровським окружним адміністративним судом несуть посадові особи ГУПФУ в Дніпропетровській області (безпосередньо, як представники боржника, які зобов?язані судовим рішенням вчинити певні дії на користь стягувача). В даному випадку резолютивною частиною рішення суду було зобов?язано боржника повторно розглянути заяву гр. ОСОБА_1 . Листом ГУ ПФУ у Дніпропетровській області від 12.05.2025 вих № 0400-010802-5/90797 (з додатками) було повідомлено відділ про виконання зазначеного рішення суду, тобто боржником повторно розглянута заява стягувача та прийнято відповідне рішення (здійснено перерахунок пенсії стягувачу з 01.02.2022). На підставі викладеного, 14.05.2025 державним виконавцем відділу було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 77881976 з підстав, викладених п.9 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження», копії якої згідно супровідного листа відділу 14.05.2025 (за вих. № 15372) направлено сторонам виконавчого провадження, оригінал виконавчого документа суду - органу, що його видав. Оскільки виконавчим документом чітко встановлено спосіб і порядок виконання, як і Законом для виконання рішень зобов`язального характеру, підстави для визнання постанови про закінчення виконавчого провадження незаконною та неправомірною відсутні.
12.06.2025 та 01.12.2025 позивачем було подано додаткові пояснення, в яких позивач наполягає на задоволенні позовних вимог. 
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив таке.
Судом встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 у справі №160/2289/24 задоволено частково позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправним, визнання протиправним та скасування рішення, зобов?язання вчинити певні дії. 
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за віком з урахуванням довідок від 18.12.2021 № 4 за період роботи з січня 1980 року по грудень 1984 року, від 18.12.2021 № 3 за період роботи з січня 1985 року по грудень 1989 року, від 18.12.2021 № 2 за період роботи з січня 1990 року по грудень 1994 року, від 15.01.2022 №4 за період роботи з січня 1991 року по грудень 1995 року, від 15.01.2022 №5 за період роботи з жовтня 1994 року по липень 1996 року, виданих ТОВ «Дніпровськпромбуд». 
Зобов?язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок та виплату пенсії з урахуванням найвигіднішого періоду заробітної плати за 60 місяців до 01.07.2000, а саме за період з 01.12.1990 по 30.11.1995 відповідно до довідок від 18.12.2021 № 4 за період роботи з січня 1980 року по грудень 1984 року, від 18.12.2021 № 3 за період роботи з січня 1985 року по грудень 1989 року, від 18.12.2021 № 2 за період роботи з січня 1990 року по грудень 1994 року, від 15.01.2022 №4 за період роботи з січня 1991 року по грудень 1995 року, від 15.01.2022 №5 за період роботи з жовтня 1994 року по липень 1996 року, виданих ТОВ «Дніпровськпромбуд», з врахуванням висновків суду у цій справі. 
Для отримання інформації щодо стану виконання судового рішення в інтересах ОСОБА_1 було направлено адвокатський запит до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. 
Відповідно до відповідді Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 09.04.2025 №0400— 010307-8/705556 Рішення суду від 01.04.2024 у справі №160/2289/24 опрацьовано в повному обсязі відповідно до покладених зобов?язань. За результатом виконання зазначеного рішення суду було прийнято рішення від 05.07.2024 №912050157005 про відмову в проведенні ОСОБА_1 перерахунку пенсії, з детальним роз?ясненням причини відмови.
Згідно рішення від 05.07.2024 №912050157005 довідки, зазначені в рішенні суду, були надані ОСОБА_2 разом із заявою про перерахунок пенсії від 21.01.2022 та перевірені відділом контрольно - перевірочної роботи (акт від 20.04.2022 Nє0400-011003-1/3373). В акті перевірки зазначено, що первині документи за період роботи з січня 1980 по грудень 1986 для перевірки не надані, тому підтвердити суми заробітної плати не має можливості. Суми заробітної плати зазначені в довідках в період з січня 1987 по липень 1996 не відповідають сумам заробітної плати в особових рахунках, в додатках до акту зазначені розбіжності. На виконання рішення суду проведено перерахунок пенсії відповідно довідок від 09.01.2023 №1 та №2, виданих ТОВ "Дніпровськміськбуд", за період з січня 1987 по липень 1996. В результаті перерахунку розмір пенсії зменшується. Тому, на виконання рішення суду від 01.04.2024, при повторному розгляду заяви ОСОБА_1 , з урахуванням висновків суду, та проведенні розрахунку пенсії в перерахунку пенсії відмовлено в зв?язку з недоцільністю.
Таким чином, при проведені перерахунку, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не врахував період заробітної плати за 60 місяців до 01.07.2000, а саме за період з 01.12.1990 по 30.11.1995 відповідно до довідок від 18.12.2021 № 4 за період роботи з січня 1980 року по грудень 1984 року, від 18.12.2021 № 3 за період роботи з січня 1985 року по грудень 1989 року, від 18.12.2021 № 2 за період роботи з січня 1990 року по грудень 1994 року, від 15.01.2022 №4 за період роботи з січня 1991 року по грудень 1995 року, від 15.01.2022 №5 за період роботи з жовтня 1994 року по липень 1996 року, виданих ТОВ «Дніпровськпромбуд».
ОСОБА_1 звернулась із заявою про примусове виконання судового рішення до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Виконавче провадження №77881976 було відкрито 23.04.2025. 
Виконавче провадження було закінчено, оскільки згідно листа ГУ ПФУ у Дніпропетровській області від 12.05.2025 вих №0400-010802-5/90797 рішення було виконано у повному обсязі. 
Позивач, зважаючи на те, що постанова від 14.05.2025 ВП №77881976, про закінчення виконавчого провадження, винесена передчасно й за відсутності доказів, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання, звернувся до суду із даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Частиною 2 статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 129-1 Конституції України регламентовано, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Статтею 1 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів і наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Частиною 1 статті 5 Закону №1404-VIII встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Частиною 1 статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до частини 3 статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема, у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.
Частиною 1 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
Згідно з частиною 2 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Відповідно до частини 3 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
За обставин спірних правовідносин предметом спору у даній справі є правовідносини щодо прийняття державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження відповідно до пункту 11 частини 1 статті 39 Закону № 1404-VIII.
За позицією відповідача, державний виконавець вжив усіх заходів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», за результатами яких прийняв обґрунтовану та правомірну постанову про закінчення виконавчого провадження, з чим суд погодитись не може, зважаючи на наступне.
З аналізу правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, випливає, що закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 11 частини 1 статті 39 Закону № 1404-VIII можливе у разі настання випадку, визначеного частиною 3 статті 63 Закону № 1404-VIII, яка, у свою чергу, регламентує порядок виконання рішень немайнового характеру. У справі, що розглядається, судове рішення, яке примусово виконується, містить зобов`язання здійснити перерахунок та виплату особі пенсії, що виключає його приналежність до рішень немайнового характеру.
Також частина 3 статті 63 Закону № 1404-VIII встановлює обов`язок виконавця закінчити виконавче провадження лише у випадку неможливості здійснення примусового виконання рішення немайнового характеру без участі боржника.
Крім того, враховуючи приписи статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, а його невиконання - тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 2 КАС України однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства є верховенство права. Згідно із вказаним принципом людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
17 липня 1997 року Україна ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до частини першої статті 9 Конституції України стала частиною національного законодавства України.
Міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Отже, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є частиною національного законодавства України відповідно до положень статті 9 Конституції України.
За змістом статті 32 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі - Конвенція) людини питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.
Предметом регулювання Конвенції є захист основних прав і свобод особи, що передбачає пряму дію норм Конвенції.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції кожному гарантовано право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.
Європейський суд з прав людини у рішенні «Юрій Миколайович Іванов проти України» наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.
У такому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном. Відповідно, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.
Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.
ЄСПЛ констатував, що невиконання рішення є втручанням у право особи на мирне володіння майном, викладене у першому реченні пункту 1 статті 1 Протоколу №1 Конвенції (справи «Войтенко проти України», «Горнсбі проти Греції»).
Крім того, ЄСПЛ неодноразово наголошував, що у разі, якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс («Піалопулос та інші проти Греції», «Юрій Миколайович Іванов проти України», «Горнсбі проти Греції»).
Варто також зауважити, що у справах «Шмалько проти України», «Іммобільяре Саффі проти Італії» ЄСПЛ констатував, що невиконання судового рішення не може бути виправданим внаслідок недоліків законодавства, які унеможливлюють його виконання. Державні органи не можуть посилатися і на відсутність коштів як на підставу невиконання зобов`язань (справа «Сук проти України»).
Отже, виконання судового рішення, як завершальна стадія судового провадження, є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, складовою права на справедливий суд.
Отже, розглядаючи адміністративний позов про законність дій державного виконавця органу виконавчої служби, суд має враховувати, що Законом № 1404-VIII на виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом № 1404-VIII заходи в межах встановлених повноважень.
В даному випадку державним виконавцем мало бути перевірено чи роглянута повторно Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заява ОСОБА_1 про перерахунок та виплату пенсії з урахуванням найвигіднішого періоду заробітної плати за 60 місяців до 01.07.2000, а саме за період з 01.12.1990 по 30.11.1995 відповідно до довідок від 18.12.2021 № 4 за період роботи з січня 1980 року по грудень 1984 року, від 18.12.2021 № 3 за період роботи з січня 1985 року по грудень 1989 року, від 18.12.2021 № 2 за період роботи з січня 1990 року по грудень 1994 року, від 15.01.2022 №4 за період роботи з січня 1991 року по грудень 1995 року, від 15.01.2022 №5 за період роботи з жовтня 1994 року по липень 1996 року, виданих ТОВ «Дніпровськпромбуд».
З відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 12.05.2025 № 0400-0101802-5/90797 не вбачається, що при перерахунку було враховано період заробітної плати за 60 місяців до 01.07.2000, а саме за період з 01.12.1990 по 30.11.1995 відповідно до довідок від 18.12.2021 № 4 за період роботи з січня 1980 року по грудень 1984 року, від 18.12.2021 № 3 за період роботи з січня 1985 року по грудень 1989 року, від 18.12.2021 № 2 за період роботи з січня 1990 року по грудень 1994 року, від 15.01.2022 №4 за період роботи з січня 1991 року по грудень 1995 року, від 15.01.2022 №5 за період роботи з жовтня 1994 року по липень 1996 року, виданих ТОВ «Дніпровськпромбуд».
Крім того, суд звертає увагу, що за наслідками прийняття оскаржуваної постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження рішення суду не лише залишилось невиконаним, а й не буде виконаним у майбутньому, що суперечить основним завданням виконавчого провадження.
Частиною третьою статті 18 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.
Разом з цим, матеріалами справи не підтверджено виконання державним виконавцем вказаних приписів чинного законодавства.
Відтак, постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження винесена передчасно й за відсутності доказів, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 26.10.2023 справа № 420/1511/23 та від 02.11.2023 №580/4398/22.
Отже, суд відповідно до ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду від 26.10.2023 №420/1511/23 та від 02.11.2023 №580/4398/22.
Також, суд враховує, що Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.11.2025 заяву ОСОБА_3 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №160/2289/24 задоволено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 у справі №160/2289/24.
На виконання ухвали суду відповідачем надіслано звіт про виконання судового рішення, з якого встановлено наступне. Так, на виконання судового рішення, відповідачем проведено перерахунок пенсії, довідки про заробітну плату зазначені в судовому рішенні взяти до уваги не були, з посиланням на акт Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №0400-011003-1/3373 від 20.04.2022, оскільки вказані довідки містять розбіжності щодо сум заробітку в порівнянні з первинною документацією. В результаті перерахунку, розмір пенсії позивачки зменшився, тому перерахунок визнано недоцільним, у перерахунку відмовлено.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.02.2026 у справі 160/2289/24 відмовлено у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 у справі №160/2289/24. Повторно зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 у справі №160/2289/24. Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області строк для подання звіту про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 у справі №160/2289/24 протягом 60 днів з дня отримання копії цієї ухвали суду.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про неправомірність оскаржуваної постанови, оскільки постанова про закінчення виконавчого провадження винесена передчасно та за відсутності реального виконання судового рішення.
Таким чином, проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення.
Враховуючи положення статті 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1211,20 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 287 КАС України, суд,- 
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови, зобов?язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) від 14.05.2025 ВП №77881976 про закінчення виконавчого провадження.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнуваньВідділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Маковська