Березівський районний суд Одеської області 

31.03.2026
Справа № 494/2774/25
Провадження № 2/494/99/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.03.2026 року м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
судді - Римаря І.А.,
за участю: секретаря судового засідання – Антонишиної І.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу №494/2774/25 за позовом  ОСОБА_1 до Березівської міської ради Одеської області про визнання права на завершення приватизації земельної частки паю у порядку спадкування за законом, -
В С Т А Н О В И В:
12.12.2025 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява  ОСОБА_1 до Березівської міської ради Одеської області про визнання права на завершення приватизації земельної частки паю у порядку спадкування за законом. 
Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 12.12.2025 року визначено суддю Березівського районного суду Одеської області Римар І.А. та враховуючи, що у зв`язку з надмірним навантаженням справами, яке виходить за межі фізичної можливості розгляду кожної справи у розумні строки, оскільки у Березівському районному суді Одеської області наразі працює 2 (два) судді (за штатом 4 (чотири)), та які є водночас слідчими суддям, постійним відключенням електроенергії та повітряними тривогами на території Одеської області, тому суд позбавлений можливості проводити розгляд справи в розумні строки визначені ЦПК України.
Ухвалою суду від 17.12.2025 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 20.01.2026 року витребувано у нотаріальної контори спадкову справу, після смерті ОСОБА_2 .
Ухвалою суду від 10.03.2026 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду по суті.
Позивач у позовній заяві вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина на все належне йому майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , рішенням Березівського районного суду Одеської області визнано право власності на вказаний будинок за ОСОБА_1 в порядку спадкування. Крім того, після відкриття спадщини залишилось право батька на земельну частку (пай), площею 6.7 га, що надано останньому 18.12.2000 року згідно рішення Гуляївської сільської ради Березівського району Одеської області №102-ХХІІ для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель ТОВ «Зоряне». ОСОБА_1 подавала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, однак отримала відмову у оформленні спадщини, оскільки пропустила строк для прийняття спадщини. Позивач зазначила, що після смерті батька фактично прийняла спадщину. За життя ОСОБА_2 не встиг завершити процедуру приватизації земельної частки (паю), яка передана йому у приватну власність, тому таке право не зареєстроване у встановленому законом порядку. ОСОБА_1 як спадкоємець першої черги, вважає, що прийняла спадщину після смерті батька. У зв`язку з вказаним, позивач просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право на завершення приватизації земельної ділянки із земель резервного фонду на рівні земельної частки (паю) площею 6.7 га, визначеної для членів КСП «Зоря» на території Гуляївської сільської ради Березівського району Одеської області та одержання правовстановлюючих документів на ім`я ОСОБА_1 , що посвідчує право власності на земельну ділянку, приватизацію якої розпочав ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який продовжено до 04.05.2026 року.
У судове засідання 31.03.2026 року позивач не з`явилась, однак 31.03.2026 року від її представника до суду надійшла заява про розгляд справи за їхньої відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні (а.с.54).
Представник відповідача у судове засідання 31.03.2026 року також не з`явилась, разом з тим 15.01.2026 року на адресу суду надіслала письмові пояснення по справі, вказала, що позивач звернувшись з позовом до суду не дотрималась законодавства, спадкодавець отримав рішення сільської ради 18.12.2000 року, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, тобто майже протягом 7 років не реалізовував своє право на оформлення земельної ділянки. Позивач не надала докази, які б свідчили про вжиття спадкодавцем заходів для завершення процедури приватизації. Також ОСОБА_1 не зверталась до Березівської міської ради Одеської області з заявою про надання їй дозволу, як спадкоємцю після смерті батька, завершити процедуру приватизації та не отримувала відмову щодо завершення такої приватизації. Рішення Гуляївської сільської ради винесено більше ніж 25 років тому, на даний час резервного земельного фонду сільської ради не існує. Представник позивача просить при винесенні рішення врахувати вказані пояснення та розгляд справи проводити без їхньої участі (а.с.39-40).
Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). 
Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяву представника позивача та представника відповідача про розгляд справи без їх участі, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст. 2 Цивільно-процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 
Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Гуляївської сільської ради народних депутатів Березівського району Одеської області №102-ХХІІ від 18.12.2000 року ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 6.7 га (а.с.16 зворотній бік).
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 11.09.2008 року вбачається, що Осадчий помер, актовий запис №12 (а.с.15).
Позивач зверталась до Березівської державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадкових прав після смерті батька, однак нотаріусом роз`яснено, що ОСОБА_1 звернулась з заявою про прийняття спадщини після спливу встановленого шестимісячного строку, також роз`яснено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, у разі відсутності у спадкоємця необхідних документів нотаріус роз`яснює процедуру вирішення питання у судовому порядку (а.с.14).
Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 04.11.2008 року визнано за ОСОБА_3 право власності на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_2 . Вказаний рішенням було встановлено що дочка померлого є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 , інших спадкоємців у померлого не було (а.с.10).
Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, позивач прийняла спадщину за законом після смерті батька.
За життя ОСОБА_2 не закінчив процедуру приватизації земельної ділянки площею 6.7 га, не отримав правовстановлюючий документ на неї, у зв`язку з чим його дочка позбавлена можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку після смерті батьків.
Судом також встановлено, що рішенням Березівського районного суду Одеської області по справі №494/1444/21 від 31.08.2022 року у задоволенні заяви про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування - відмовлено. Постановою Одеського апеляційного суду від 21.11.2022 року змінено лише мотивувальну частину рішення та вказано :«…Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку…». 
Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно пункту «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України (далі- ЗК України), громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.
Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав, що передбачено пунктом а частини 3 статті 152 ЗК України.
Відповідно до статті 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.
Положеннями ст. 152 ЗК України, передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.
Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено наступне. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації.

Верховний Суд в Постанові від 21 березня 2018 року по справі № 623/633/17, провадження № 61-6243св18, зазначив, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочин і в щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України.
Отже, у випадку, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкоємці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. 
Таким чином, позивач прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_2 , до складу якої входить земельна частка (пай) площею 6.7 га, визначеної для членів КСП «Зоря» на території Гуляївської сільської ради Березівського району Одеської області, однак у зв`язку з відсутністю реєстрації права власності за спадкодавцем на земельну ділянку, відсутністю правовстановлюючого документа, не може оформити спадкові права на вказану земельну ділянку, оскільки батько не набув права власності на таку земельну ділянку згідно ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації відповідно до чинного законодавства України, у зв`язку з чим позивач має право на завершення приватизації вказаної земельної ділянки в порядку спадкування після смерті батька, а тому є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення вимог шляхом визнання за позивачем права на завершення процедури приватизації вищевказаної земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 .
Відповідно до ст.ст. 15, 16, 1223,1261,1268-1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 5, 10 - 13, 19, 76-82, 200, 206, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 352, 354,355 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву  ОСОБА_1 до Березівської міської ради Одеської області про визнання права на завершення приватизації земельної частки паю у порядку спадкування за законом – задовольнити. 
Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в порядку спадкування за законом право на завершення приватизації земельної ділянки із земель резервного фонду, на рівні земельної частки (паю) площею 6.7 га, визначеної для членів КСП «Зоря» на території Гуляївської сільської ради Березівського району Одеської області та одержання правовстановлюючих документів на ім`я ОСОБА_1 , що посвідчує право власності на земельну ділянку, приватизацію якої розпочав ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).
Відповідач: Березівська міська рада Одеської області (адреса: пл. Генерала Плієва, 9, м. Березівка Одеської області, код ЄДРПОУ 04056842).
У зв`язку з надмірним навантаженням, постійними повітряними тривогами на території Одеської області, повний текст рішення суду виготовлений та підписаний 07.04.2026 року.

Суддя І.А. Римар