Справа № 723/197/26 
Провадження № 2/723/1338/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
07 квітня 2026 року м.Сторожинець
Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Бужори В.Т.,
при секретарі Чікал І.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів,-
 
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до Сторожинецького районного суду Чернівецької області з позовною заявою до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів.
 
В обґрунтування позовних вимог позивачка ОСОБА_1 зазначає, що наказом Сторожинецького районного суду від 20.01.2021 року з ОСОБА_3 на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 
Визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів на даний час не забезпечує право дитини на достатній життєвий рівень, оскільки він є меншим ніж 50%, визначеного Законом на 2026 рік.
У зв`язку з цим позивачка просить змінити спосіб стягуваних аліментів з ОСОБА_3 згідно наказу Сторожинецького районного суду від 20.01.2021 року по справі № 723/5444/20 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки заробітку /доходу/ відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення сином повноліття.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, представник позивача ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у відсутності позивачата представника позивача , позовні вимоги підтримав у повному обсязі, в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Відзив на позов не надавав, а тому виходячи з вимог статті 280 ЦПК України суд визнає причину неявки позивача поважною та знаходить можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував позивач. 

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.
З матеріалів справи встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено відповідний актовий запис № 55. Батьком дитини зазначений ОСОБА_3 , а матір`ю – ОСОБА_6 (а.с.4).
Згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 20 січня 2015 року розірвано (а.с.3). 
У відповідності до судового наказу Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 20.01.2021 року по справі №723/5444/20 стягнуто з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий 25.02.1998 року Сторожинецьким РВ УМВС України в Чернівецькій області зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 ІПН № НОМЕР_4 , мешканки АДРЕСА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, допустити негайне виконання рішення суду у цій частині у межах платежів за один місяць та судовий збір в сумі 210 (двісті десять) гривень 20 коп. Аліменти стягуються з 24 грудня 2020 року до досягнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття.
Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу зміни способу стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини. Вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. 
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Отже, зміна способу стягнення аліментів, визначеного рішенням суду, є беззаперечним правом позивача, як одержувача, що не потребує доведенню відповідних обставин, зокрема щодо зміни матеріального стану платника аліментів.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 по справі № 6-143 цс13 і така практика на день розгляду цієї справи по суті Верховним Судом не змінювалася.
Змінюючи спосіб стягнення аліментів суд перевіряє наявність підстав для зміни розміру аліментів, передбачених ст. 192 СК України, зокрема матеріального стану платника аліментів, надає належну оцінку його доводам про зміну його сімейного стану (наявність дитини від іншого шлюбу) та перебування на його утриманні непрацездатного батька, а також матеріального стану позивача, наявність погіршення або поліпшення стану здоров`я когось із сторін чи дитини (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.02.2019 по справі № 152/100/18). 
При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192, але й ст. 182, 183, 184 СК України. Стягнення аліментів відповідно до нового способу починається з дня набрання судовим рішенням законної сили (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 643/11949/19). 
Як зазначено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У разі пред`явлення до особи, яка вже сплачує аліменти, позову про стягнення їх на дитину (дітей) від іншої матері або утримання на інших осіб суд має вчинити передбачені ч. 3 ст. 36 ЦПК дії щодо залучення одержувача аліментів до участі у справі. Якщо дитина перебуває на утриманні держави, територіальної громади або юридичної особи, розмір аліментів може бути зменшено за заявою батьків, уповноваженого цієї громади чи особи і за згодою органу опіки та піклування. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що визначений судовим наказом спосіб стягнення аліментів на даний час не забезпечує право дитини на достатній життєвий рівень, оскільки він є меньшим ніж 50% визначеного ЗУ "Про державний бюджет України на 2026 рік" прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Розглядаючи позовні вимоги по суті, суд виходить з того, що відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2026 року складає 3 512 гривень.
Як встановлено у судовому засіданні розмір аліментів, які стягуються на підставі судового наказу Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 20.01.2021 у справі № 723/5444/20, всупереч вимогам ч. 2 ст. 182 СК України, є меншим від мінімального гарантованого розміру аліментів, який може бути стягнутий з платника, а саме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 19 лютого 2025 року у справі № 367/10126/19: «Верховний Суд зауважує, що у цій справі, змінюючи спосіб стягнення аліментів, апеляційний суд виходив із встановленого законодавством мінімально гарантованого розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. А за рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 червня 2013 року у справі № 522/1442/13-ц з ОСОБА_2 на користь позивачки стягнуто на утримання дочки меншу суму, а саме 486 грн, починаючи від дня пред`явлення позову - з 21 січня 2013 року, і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Верховний Суд звертає увагу на те, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України (див.: постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17, провадження № 61-51сво18).
Зміна способу стягнення аліментів, визначеного рішенням суду, є беззаперечним правом позивача, як одержувача, що не потребує доведенню відповідних обставин, зокрема щодо зміни матеріального стану платника аліментів.
У зв`язку з викладеним вище, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. 

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд враховує, що позивачка звільнена від сплати судового збору, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1331 грн. 20 коп.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити.
Змінити спосіб стягуваних аліментів з ОСОБА_3 згідно наказу Сторожинецького районного суду від 20.01.2021 року по справі № 723/5444/20 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки його заробітку /доходу/, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в мехаж платежів за один місяць .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 на користь держави судовий збір у сумі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

СУДДЯ: