Справа № 138/2611/25
Провадження №:2/138/179/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2026 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі головуючого судді Ясінського Ю.А., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.03.2024 між ТОВ «Оптимальні кредити» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 915195569 в електронній формі, підписаний електронним підписом позичальника, за умовами якого товариство надало відповідачу фінансовий кредит на умовах платності строковості та зворотності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. 20.03.2024 між ТОВ «Оптимальні кредити» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено договір факторингу № 20/0324-01, за умовами якого ТОВ «Оптимальні кредити» передало (відступило) ТОВ «Таліон плюс» право грошової вимоги до боржників, зокрема і до відповідача за кредитним договором №915195569.
У свою чергу, 27.02.2025 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 27/0225-01, за умовами якого ТОВ «Таліон плюс» передало (відступило) позивачу право грошової вимоги до боржників, зокрема, до відповідача за Кредитним договором № 915195569 від 11.03.2024, заборгованість за яким становила 33 075 грн., з яких тіло кредиту в сумі 7 000 грн., заборгованість за процентами в сумі 26 075 грн. За таких підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за вказаним кредитним договором в загальній сумі 33 075 грн. та судові витрати.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.09.2025 дана цивільна справа знаходилася на розгляді у судді ОСОБА_2 .
Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 30.09.2025 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, направлено відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами.
У зв`язку із виведенням зі штату судді Цибульського О.Є., згідно з повторним автоматизованим розподілом від 04.03.2026, вказана справа передана судді Ясінському Ю.А. на розгляд.
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 09.03.2026 цивільну справу прийнято до свого провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Представник позивача, належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити за відсутності представника.
Відповідачу за його зареєстрованим місцем проживанням судом надсилалась копія ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви з доданими документами, а також копія ухвали суду про прийняття цивільної справи до свого провадження, разом з тим конверти повернулися до суду з поміткою «адресат відсутній», що відповідно до ст. 128 ЦПК України є належним повідомленням. 
Вказане відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України дає суду підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.
Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною першою ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції, яка діяла на момент укладання кредитного договору) визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч. 1 ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦПК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 2 ст. 1050 ЦПК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Суд встановив, що 11.03.2024 між ТОВ «Оптимальні кредити» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 7915195569, який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. За цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 7 000 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Оптимальні кредити». Кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 7 000 грн 00 коп. 11.03.2024. Другий транш та решта траншів за договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах передбачених цим договором.
Згідно до п. 7.2 договору в обов`язковому порядку сума кредиту має бути повернена позичальником не пізніше ніж протягом 30 календарних днів після настання одніє\ з наступних обставин: закінчення строку дії договору в порядку п.11.1 договору; дострокове припинення договору в порядку, передбаченому п.9.1.1.2 або 9.1.1.7 договору.
Відповідно до п. 7.3 договору кінцева дата повернення кредиту 10.04.2029.
Згідно п.9.1.1.7 договору у разі затримання позичальником сплати процентів за користування кредитом щонайменше на один місяць кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі , шляхом повідомлення позичальника про дострокове припинення договору.
Пунктом 5.1 зазначено договору передбачено, зокрема, що кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця, на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки 4149-49XX-XXXX-2552, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання чергового траншу за договором.
За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом. Умови сплати процентів зазначені у розділі 8 вказаного договору.
До вказаного вище договору позивачем також додано: паспорт споживчого кредиту продукту «Оптимальний кредит» в якому наведено, зокрема, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, тощо.
Після вчинених дій відповідачем, 11.03.2024 ТОВ «Оптимальні кредити» перерахувало грошові кошти в сумі 7 000,00 грн. на банківську карту НОМЕР_1 що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Оптимальні кредити». На підтвердження чого позивачем надано платіжне доручення від 11.03.2024 з призначенням платежу «Переказ коштів згідно договору № 915195569 від 11.03.2024, ОСОБА_1 , код НОМЕР_2 , для зарахування на платіжну картку № 4149-49XX-XXXX-2552, без ПДВ».
Відповідно до розрахунку заборгованості до кредитного договору №915195569 від 11.03.2024, складеного ТОВ «Оптимальні кредити», станом на 02.07.2024, відповідач має заборгованість у сумі 26 775 грн, з яких: 7 000,00 грн. тіло кредиту; 19 775 грн. нараховані проценти.
20.03.2024 між ТОВ «Оптимальні кредити» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 20/0324-01, у відповідності до умов якого, ТОВ «Оптимальні кредити» зобов`язалось відступити ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, що визначені цим договором. 
Суд звертає увагу, що кредитний договір №915195569 із відповідачем укладено 11.03.2024 р., договір факторингу між первісним ТОВ «Оптимальні кредити» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено 20.03.2024 р., тобто після 7 днів після укладення кредитного договору з відповідачем. При цьому, реєстру боржників, реєстру прав вимоги, тощо, до вказаного договору факторингу позивачем до суду не надано. При цьому, згідно розрахунку заборгованості відповідача ТОВ «Оптимальні кредити» продовжувало нараховувати відсотки відповідачу до 02.07.2024, тобто ще кілька місяців після укладення договору факторингу, як стверджує у позовній заяві позивач. Крім того, згідно того ж розрахунку заборгованості, дата продажу зазначена 02.07.2024.
Отже, не встановлено та не підтверджено належним чином перехід права вимоги від ТОВ «Оптимальні кредити» до ТОВ «Таліон Плюс». І хоча дійсно, 27.02.2025 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27/0225-01, у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язалось відступити ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язалась їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, що визначені цим договором, але доказів переходу прав вимоги до позивача по кредитному договору № 915195569, до позивача суду не надано у зв`язку з не підтвердженням переходу права вимоги до ТОВ «Таліон плюс».
В процесуальному аспекті, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України).
Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини 2 статті 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі № 904/1017/20).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21).
Суду не надано достатніх, належних та допустимих доказів на підтвердження переходу права вимоги до позивача за спірним кредитним договором, реєстр боржників № 2 від 02.07.2024 до договору факторингу № 20/0324-01, на який позивач посилався в позовній заяві, та який відповідно до самого договору є його невід`ємною частиною, суду не надавався. Вказане є самостійною підставою для відмови в задоволенні позовних вимог,.
Оцінюючи та проаналізувавши надані суду докази, суд прийшов до висновку, що матеріали справи не містять належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження переходу прав вимог від ТОВ «Оптимальні кредити» до ТОВ «Таліон Плюс» по кредитному договору № 915195569 від 11.03.2024 та, відповідно, й до позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», а тому не знайшло свого підтвердження порушення прав позивача діями відповідача ОСОБА_1 . Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено, судовий збір з відповідача стягненню не підлягає.
Керуючись ст.ст.4, 10, 12, 19, 81, 133, 141, 223, 247, 259, 263-265, 273, ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» суд, -
ВИРІШИВ:
Відмовити в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 35625014.
Представник позивача: Грибанов Денис В`ячеславович, адреса для листування: вул. Лісова, 2, поверх 4, м. Бровари, Київська область, 07400, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Суддя Ю.А. Ясінський