ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/28622/25	
Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г.П.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді – Шевчук О.А.,
суддів: Бойка А.В., Єщенка О.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2025 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - 
ВСТАНОВИЛА:
В серпні 2025 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 , що полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , непридатним до військової служби та про виключення його з військового обліку;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , непридатним до військової служби та про виключення його з військового обліку військовозобов`язаних у зв`язку із непридатністю до військової служби за станом здоров`я, а також видалити з реєстру інформацію про розшук ОСОБА_1 , як особи, яка ухиляється від військового обліку, у зв`язку з відсутністю підстав для його включення до військового обліку;
- стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_4 в особі ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2025 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 , що полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , непридатним до військової служби та про виключення його з військового обліку. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 02.07.2025 року та прийняти відповідне рішення за результатами її розгляду. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 до 2-го ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , непридатним до військової служби та про виключення його з військового обліку військовозобов`язаних у зв`язку із непридатністю до військової служби за станом здоров`я, а також щодо видалення з реєстру інформації про розшук ОСОБА_1 , як особи, яка ухиляється від військового обліку, у зв`язку з відсутністю підстав для його включення до військового обліку та ухвалити нове рішення, яким вказану позовну вимогу задовольнити.
Доводами апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що вирішення питання про внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відноситься до дискреційних повноважень відповідача, оскільки, на думку апелянта, реєстр це не дискреція, а технічна база даних, орган ТЦК зобов`язаний оновлювати дані відповідно до офіційних документів. Апелянт вказує, що суд першої інстанції невірно визначив, що це оцінка на розсуд ТЦК. Вказує, що відповідач не подав до суду ані відзиву ані будь-яких доказів, які б виправдовували або пояснювали таку протиправну поведінку відповідача на законодавчому рівні. До системи Оберіг відповідачем було внесено завідомо неправдиву інформацію про постановку на облік ОСОБА_1 з 2009 року у званні, що не відповідає дійсності, як солдат будівельних робіт. Тоді як ОСОБА_1 перебував на обліку у Київському районному військоматі з 31.10.2001 року по 18.03.2015 року та був виключений з обліку як лейтенант запасу по профілю “організація продовольчого забезпечення”. Апелянт зазначає, що існує чітка процедура внесення змін до Реєстру і жоден з актів чинного законодавства не передбачає, що ТЦК може відмовити або не вносити відомості, якщо є для цього підстави, ці питання не вирішуються на розсуд ТЦК, а є чітким обов`язком ТЦК, передбаченим нормами чинного законодавства. Позивач, в свою чергу, виконав усі вимоги закону, звернувся до ТЦК з відповідною заявою, надав підтверджуючі документи, які були проігноровані відповідачем, у зв`язку з чим позивач змушений був звернутися за справедливістю до суду.
Відзиву на апеляційну скаргу позивачем до суду не надано.
Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянином України та перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 (Біляївка). 
ОСОБА_1 відповідно до запису у військовому квитку серії НОМЕР_1 , 18.03.2015 року виключений з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_7 за станом здоров`я за ст. 40 а гр. ІІІ наказу МОУ № 402/2008 (протокол № 42 від 18.03.2015 р.) (а.с. 11).
Як вбачається з копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серії 12 ААА № 302600 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлена друга група інвалідності, безтерміново, причина інвалідності – загальне захворювання. Дата огляду – 12.04.2017 року (а.с. 14).
Згідно копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності 2 грп. загальне захворювання (а.с. 20).
З наданого позивачем до позовної заяви військово-облікового документу з Резерв+, вбачається, що ТЦК та СП 26.06.2025 звернувся до Нацполіції, щоб доставити ОСОБА_1 для складання протоколу (а.с. 12), в графі «Відомості про інвалідність» зазначено, що дані в цьому реєстрі відсутні.
Позивач звернувся до відповідача з заявою від 02.07.2025 року, в якій просив внести зміни в Реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (реєстр – «Оберіг») щодо його виключення з обліку; видалити з реєстру інформацію про розшук ОСОБА_1 , як особи, яка ухиляється від військового обліку, у зв`язку з відсутністю підстав для його включення до військового обліку.
Зазначено, що в додаток до листа надано завірені нотаріусом копії підтверджуючих документів: копію військового білету № НОМЕР_1 з відміткою про виключення з 18.03.2015 р. з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_7 за станом здоров`я за ст. 40а, гр. ІІІ Наказ МОУ № 402/2008 р., копію Довідки МСЕК № 302600 від 12.04.17 р., копію пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 про призначення інвалідності 2 групи безстроково, копію ID картки № НОМЕР_3 , витяг з реєстру територіальної громади. Усього 5 документів на 6 аркушах (а.с. 16).
Проте, відповіді на заяву позивача не надано.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не внесення інформації до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Приймаючи рішення про часткове задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що з приписів законодавства України слідує, що вирішення питання про внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відноситься до дискреційних повноважень відповідача. 
Суд зазначив, що не може підміняти відповідача, уповноваженого на здійснення відповідних дій щодо перевірки наведених у заяві відомостей та внесення відповідних змін до електронного реєстру та військово-облікового документу або відмовити у внесенні таких змін, тому суд вважав що належним та достатнім способом захисту буде зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 02.07.2025 року та прийняти відповідне рішення за результатами її розгляду.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Таким чином, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст.65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992р. №2232-XII, ч.1 ст.1 якого визначає, що захист Вітчизни, незалежності і територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Відповідно до ч.3 ст.1 Закону № 2232-ХІІ, військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
За змістом ч.7 ст.1 Закону №2232-ХІІ, виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи, організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.
Як визначено п.3 ч.6 ст.37 Закону №2232-ХІІ, виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) ТЦК та СП (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які, з-поміж іншого, визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.
Так, Указом Президента України від 24.02.2022р. №64/2022, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022р.
Пунктом 2 вказаного Указу військовому командуванню разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування доручено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи та повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Станом на час розгляду справи строк дії воєнного стану в Україні продовжений.
Указом Президента України від 24.02.2022р. №69/2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
У п.1 «Положення про ТЦК та СП» (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022р. за №154) передбачено, що ТЦК та СП є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Згідно з п.9 Положення №154, ТЦК та СП здійснюють заходи щодо призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
За ч.1 ст.34 Закону №2232-ХІІ, персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Ведення ж персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) ТЦК та СП.
У свою чергу, правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, регулює відносини у сфері державної реєстрації громадян України, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, та осіб, приписаних до призовних дільниць визначено положеннями Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16.03.2017р. №1951-VIII.
В силу ст.1 Закону №1951-VIII, Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів - це інформаційно-комунікаційна система, яка призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
За правилами ст.3 Закону №1951-VIII, основними засадами ведення Реєстру є, серед іншого, обов`язковість та своєчасність внесення до Реєстру передбачених цим Законом відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів; повнота та актуалізація відомостей Реєстру про призовників, військовозобов`язаних та резервістів; захищеність Реєстру та внесених до нього відомостей, тобто держава гарантує захист бази даних Реєстру від несанкціонованого доступу та зловживання доступом, незаконного використання відомостей Реєстру, порушення цілісності бази даних Реєстру та його апаратного чи програмного забезпечення.
Статтею 9 Закону № 1951-VIII передбачено, що призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право: 1) отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Єдиного державного реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; 2) звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою стосовно неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе та виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
Згідно зі ст.14 Закону №1951-VIII, ведення вказаного Реєстру включає: 1) внесення запису про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до бази даних Реєстру для взяття на облік або при відновленні на військовому обліку з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів існуючим обліковим даним; 2) внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних, резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними, резервістами; 3) знищення повторного запису Реєстру в разі його виявлення.
Актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022р. №1487 був затверджений «Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», у відповідності до п.2 якого, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій стосовно: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних, а також службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Реєстру.
Пункт 20 Порядку № 1487 визначає, що військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів.
За змістом п.79 Порядку №1487, районні (міські) ТЦК та СП, зокрема, організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; організовують та забезпечують зберігання облікової документації призовників, військовозобов`язаних та резервістів, персональних даних, які містяться в них; забезпечують громадян військово-обліковими документами та зберігання зданих або вилучених у призовників, військовозобов`язаних та резервістів військово-облікових документів; проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього; виключають з військового обліку на підставі відповідних підтвердних документів осіб, які за рішенням суду визнані недієздатними, оголошені померлими (пропали безвісти), засуджені до позбавлення волі або померли; проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього; виконують функції з ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
При цьому, варто звернути увагу, що Кабінет Міністрів України постановою від 16.05.2024р. №559 затвердив «Порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів».
Згідно з п.п.3 та 4 Порядку №559, відомості, що зазначені у військово-обліковому документі громадянина України, який перебуває або ж був виключений з військового обліку Збройних Сил, повинні відповідати відомостям, що містяться в Реєстрі. У разі коли відомості, зазначені у графах 1-5, 13 та 14 військово-облікового документа на бланку, не відповідають відомостям, що містяться у Реєстрі, він вважається недійсним. Відповідність відомостей, зазначених у військово-обліковому документі на бланку, відомостям, що містяться в Реєстрі, перевіряється через: електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; районний (міський) ТЦК та СП або його відділ. У разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Реєстрі, громадянин України для внесення відповідних змін: у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) ТЦК та СП або його відділу за місцем перебування на військовому обліку; в електронній формі - повинен скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) ТЦК та СП або його відділу за місцем перебування на військовому обліку. Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.
Таким чином, з аналізу положень вищевказаного законодавства вбачається, що у Реєстрі має відображатись повна та дійсна інформація щодо призовників, військовозобов`язаних і резервістів, для забезпечення ведення військового обліку громадян України. Органи адміністрування Реєстру, зокрема, територіальні центри комплектування, зобов`язані вносити до Реєстру інформацію щодо призовників, військовозобов`язаних та резервістів, в тому числі і інформацію про проходження медичного огляду (військово-лікарської експертизи), а також проводити актуалізацію цієї інформації у разі її зміни.
Як встановлено судами та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 відповідно до запису у військовому квитку серії НОМЕР_1 , 18.03.2015 року виключений з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_7 за станом здоров`я за ст. 40 а гр. ІІІ наказу МОУ № 402/2008 (протокол № 42 від 18.03.2015 р.).
Разом з тим, в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відсутні відомості щодо військово-облікових даних позивача, зокрема про те, що він виключений з військового обліку, відомості про інвалідність.
02.07.2025 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою, до якої надав нотаріально посвідчені документи, в якій просив внести зміни в Реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (реєстр «Оберіг») щодо його виключення з військового обліку та видалити з реєстру інформацію про його розшук, як особи, яка ухиляється від військового обліку, у зв`язку з відсутністю підстав для його включення до військового обліку.
Як зазначено судом вище, згідно зі ст.9 Закону №1951-VIII, призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право:
1) отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста;
2) звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
Окрім цього, згідно з приписами п.п.3 та 4 Порядку №559 у разі невідповідності відомостей, зазначених у реєстрі громадянин України для внесення відповідних змін: у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) ТЦК та СП або його відділу за місцем перебування на військовому обліку; в електронній формі - повинен скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) ТЦК та СП або його відділу за місцем перебування на військовому обліку. Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.
Тобто, наведеними положеннями чітко визначено, що виправленню недостовірних відомостей в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів дійсно передує звернення особи з відповідною заявою до органу ведення Реєстру.
У даному випадку, позивачем була дотримана вимога чинного законодавства щодо звернення до відповідного центу комплектування, однак, відповідачем ця заява фактично була проігнорована.
Відповідачем не доведено, що заяву позивача щодо виключення з військового обліку, внесення відомостей про непридатність до військової служби з додатками належним чином розглянуто, доданим документам надана оцінка, та за наслідками її розгляду прийнято рішення.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не може утриматись від прийняття рішення, що входить до його виключної компетенції, та, відповідно, відсутність належним чином оформленого рішення про внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів або мотивованої відмови у внесенні змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, свідчить про протиправну бездіяльність відповідача.
Що стосується вимог позивача зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , непридатним до військової служби та про виключення його з військового обліку військовозобов`язаних у зв`язку із непридатністю до військової служби за станом здоров`я, а також видалити з реєстру інформацію про розшук ОСОБА_1 , як особи, яка ухиляється від військового обліку, у зв`язку з відсутністю підстав для його включення до військового обліку, колегія суддів зазначає наступне.
Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 2 статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Водночас, згідно з пунктом 4 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.
Відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Водночас, при оцінці ефективності необхідно враховувати не тільки формальні засоби правового захисту, а й загальний контекст та обставини справи. Отже, ефективність засобу захисту оцінюється не абстрактно, а з урахуванням обставин конкретної справи та ситуації, в якій опинився позивач після порушення його прав.
В контексті встановлених судом апеляційної інстанції обставин справи, колегія суддів враховує, що заява позивача від 02.07.2025 року з доданими до неї документами, відповідачем не розглянута.
Отже, враховуючи той факт, що позивач надав відповідачу заяву та необхідний пакет документів, а також враховуючи, що відповідач її не розглянув, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_4 розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 02.07.2025 року та прийняти відповідне рішення за результатами її розгляду.
З огляду на вищезазначене, за результатами розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і зводяться до переоцінки встановлених судом обставин справи.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Одеського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається. 
Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук 

Суддя: А.В. Бойко 

Суддя: О.В. Єщенко