Справа № 643/22594/25
Провадження № 2-а/643/24/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2026   м. Харків
Салтівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді – Олійника О.О.,
за участю секретаря судового засідання – Новакової Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 через представника – адвоката Матюшко Л.І. звернувся до Салтівського районного суду міста Харкова з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 за № R163651 від 01.11.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що органом, яким складено відповідну оскаржувану постанову, не надано жодного доказу порушення ОСОБА_1 закону, а саме- правил військового обліку.
Згідно з ч.3 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» в редакції, чинній на час винесення оскаржуваної постанови, призовники, військовозобов`язані та резервісти після прибуття до нового місця проживання зобов`язані в семиденний строк стати на військовий облік.
У разі декларування місця проживання особи за декларацією про місце проживання, поданою в електронній формі засобами Єдиного державного веб порталу електронних послуг, взяття на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів здійснюється відповідними районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки на підставі відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів в електронній формі, надісланих органами реєстрації через Єдину інформаційну систему Міністерства внутрішніх справ України до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
З цього приводу необхідно зазначити, що ОСОБА_1 перебував на військовому обліку за місцем своєї реєстрації - АДРЕСА_1 (ксерокопія паспорту з відміткою про реєстрацію додається).
З березня 2022 року м. Сватово було окуповано російськими військами у зв`язку з чим останній залишив територію та тривалий час мешкав у різних місцях не окупованої частини України, винаймаючи житло, а з червня 2024 року став мешкати у АДРЕСА_2 .
Саме ця адреса була самостійно зазначена ОСОБА_1 під час уточнення своїх даних в Єдиному державному реєстрі призовників військовозобов`язаних та резервістів у версії Резерв+ ( роздруківка додається).
Як зазначено у примітці до ст.210 Кодексу України про адміністративні правопорушення Лоложення статей 210,210'1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно- комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Отже, до часу винесення оскаржуваної постанови від 01.11.2025 року у державного органу - ІНФОРМАЦІЯ_3 була реальна можливість на отримання електронної інформації від держателя Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних , у даному випадку місця фактичного проживання військовозобов`язаного ОСОБА_1 , що є підставою для звільнення останнього від адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП.
Також вказував, що протокол складений з численними порушеннями чинного законодавства України. 
Між тим , копія оскаржуваної постанови , винесеної ТВО начальника Сватівського ТЦК підполковником ОСОБА_3 у АДРЕСА_3 (як у ній зазначено), була надіслана ІНФОРМАЦІЯ_4 у АДРЕСА_4 як зазначено на конверті) звичайною поштою 21 листопада 2025 року та жодним чином не могла бути отримана адресатом, адже згідно витягу з наказу начальника Харківського національного університету повітряних сил ім.. І.Кожедуба за № 330 від 20 листопада 2025 року ОСОБА_1 вже був призваний і відправлений ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Харкові для проходження підготовки у АДРЕСА_1 (ксерокопії конверту і наказу додаються).
На цих підставах просив суд скасувати постанову та справу закрити.
Ухвалою суду було відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.
Від відповідача по справі ІНФОРМАЦІЯ_5 , на виконання ухвали суду про витребування доказів, були направлені на адресу суду копії матеріалів справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Відзиву подана не було. 
Від відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшли письмові пояснення відповідно до яких позивач на обліку у них не перебуває, а матеріали справи відсутні. 
Позивач та його представник до суду не з`явилися. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. 
Представники відповідачів до суду не з`явився, повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення до суду не надсилав. 
Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов наступних висновків.
Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в особливий період. 
Згідно з абз. 4 п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ “Про військовий обов`язок і військову службу” взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України: військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання. 
Відповідно до абз. 2 ч. 10 ст. 1 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”, абз. 7 ч. 3 ст. 22 ЗУ “ “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”: 
Громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;
Громадяни зобов`язані:
уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
Згідно з п. 21 “Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період”, затверджений постановою КМУ від 16.05.2024 року № 560, за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Судом встановлено на підставі матеріалів справи, що постановою ІНФОРМАЦІЯ_1 № R163651 від 01.11.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення за те, що він не став на військовий облік за новою адресою. 
Ухвалою суду було витребувано від відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо позивача, які були надані відповідачем до суду. 
Відповідно до ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, у випадках, якщо особа не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності, розглядаються уповноваженою посадовою особою територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління та регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервiстами, якi перебувають у запасi Служби безпеки України), уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України (у частинi правопорушень, вчинених військовозобов`язаними Служби зовнішньої розвідки України) у триденний строк після надходження відповідної заяви від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Згідно зі ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
Як вбачається з матеріалів справи, наданої на запит суду, а саме із протоколу про адміністративне правопорушення від 27.10.2025 року, на протоколі відсутній підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У графі дата розгляду справи зазначено 30.10.2025 року, хоча сама справа була розглянута 01.11.2025 року, що свідчить про порушенням прав позивача на належне повідомлення про дату та час розгляду справи та забезпечення його участі під час розгляду такої справи. 
ОСОБА_1 перебував на війсковому обліку за місцем своєї реєстрації - АДРЕСА_1 .
З червня 2024 року став мешкати у АДРЕСА_2 .
Ця адреса була самостійно зазначена ОСОБА_1 під час уточнення своїх даних в Єдиному державному реєстрі призовників військовозобов`язаних та резервістів у версії Резерв+.
Як зазначено у примітці до ст.210 Кодексу України про адміністративні правопорушення Положення статей 210,210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно- комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Отже, до часу винесення оскаржуваної постанови від 01.11.2025 року у державного органу була реальна можливість на отримання електронної інформації від держателя Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних, у даному випадку місця фактичного проживання військовозобов`язаного ОСОБА_1 , що свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП.
Таким чином пояснення позивача, які він надав у ТЦК та дані що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення суперечать матеріалам справи, а тому суд вважає, що постанова про адміністративне правопорушення була винесена на підстави недостовірних даних, які породжують у суду обґрунтовані сумніви у наявності в діях особи, яка була притягнута до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення за ч. за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 
Більш того згідно витягу з наказу начальника Харківського національного університету повітряних сил ім.. І.Кожедуба за № 330 від 20 листопада 2025 року ОСОБА_1 вже був призваний і відправлений ІНФОРМАЦІЯ_4 для проходження військової підготовки. 
Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 у місті Харкові, відповідач володіє щодо нього певними обліковими даними.
Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» держателем Реєстру є Міністерство оборони України (далі - Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (далі - розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру. Документ сформований в системі «Електронний суд» 08.09.2025 5 Відповідно до ч.5 ст.5, 8, 9 цього Закону органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є, зокрема, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя. Органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних. Згідно з ч.3 ст.14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною. Цією нормою передбачено перелік державних органів, від яких Органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді персональні відомості призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Електронна інформаційна взаємодія, у тому числі надання відповідних відомостей, між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною, здійснюється відповідно до законів України «Про публічні електронні реєстри», «;Про розвідку» та в порядку, визначеному Держателем Реєстру спільно з відповідним державним органом. 
Разом з тим, відповідачем не вказано, які саме відомості (персональні дані) не були оновлені позивачем і не могли бути одержані самостійно відповідачем по справі шляхом електронної інформаційної взаємодії. З наявних матеріалів справи та наданих відповідачем копій документів стосовно позивача не вбачається, що відповідачем вживалися заходи щодо отримання персональних відомостей позивача в порядку електронної інформаційної взаємодії, і що внаслідок проведених заходів такі відомості отримати не вдалося. 
Згідно зі ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
Так, вирішуючи питання щодо правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності суди повинні з`ясувати чи було дотримано уповноваженою особою приписи, унормовані у статті 278 КУпАП («Підготовка до розгляду справи про адміністративне правопорушення»), відповідно до яких орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Отже, необхідність дотримання належного та своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду адміністративної справи прямо регламентована приписами п. 3 статті 278 КУпАП Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КупАП).
На необхідність дотримання процедури повідомлення особи про дату, час та місце розгляду адміністративної справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за приписами Кодексу України про адміністративне правопорушення наголошує і Верховний Суд. 
Верховний Суд, зокрема, у постановах від 31.03.2021 у справі № 676/752/17, від 21.03.2019 у справі № 489/1004/17, від 30.01.2020 у справах № 308/12552/16-а та № 482/9/17, від 06.02.2020 у справі № 205/7145/16-а зробив такі правові висновки: «Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення».
Разом з цим, вирішуючи питання наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату, Верховний Суд у постановах від 06.03.2018 у справі № 522/20755/16-а, від 30.09.2019 у справі № 591/2794/17, від 06.02.2020 у справі № 05/7145/16-а та від 21.05.2020 у справі № 286/4145/15-а дійшов такого висновку: «факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням установленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу».
Отже, відповідачем порушено право позивача бути повідомленим за три доби до розгляду справи про дату та час її розгляду, що порушує її право бути обізнаною про розгляд такої справи щодо неї та її права на захист, що є підставою для скасування постанови. 
Постанова про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи, в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом.
Відповідно до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Згідно з приписами ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність у діях позивача події і складу адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 
Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, постанова у справі про адміністративне правопорушення R163651 від 01.11.2025 року підлягає скасуванню а справа закриттю. 
Що стосується позовних вимог заявлених позивачем до ІНФОРМАЦІЯ_7 , суд вважає, що позов в цій частині задоволенню не підлягає, через те, що ІНФОРМАЦІЯ_7 оскаржувану постанову не виносив, а тому є неналежним відповідачем по справі, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову до такого відповідача. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 205, 211, 217, 241, 246, 250, 255, 286 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.
Постанову про адміністративне правопорушення R163651 від 01.11.2025 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 17 000 грн. - скасувати.
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.
У задоволенні позову до ІНФОРМАЦІЯ_2 - відмовити. 
Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач – ОСОБА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 .
Відповідач – ІНФОРМАЦІЯ_8 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 
Суддя -   О.О. Олійник