ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/7258/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства “Дніпровський крохмалепатоковий комбінат” на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 вересня 20025 року (суддя 1-ї інстанції Ніколайчук С.В.) в адміністративній справі №160/7258/25 за позовом Приватного акціонерного товариства “Дніпровський крохмалепатоковий комбінат” до Державної служби України з безпеки на транспорті відділ Державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:

07 березня 2025 Приватне акціонерне товариство "Дніпровський крохмалепатоковий комбінат" звернулося до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті відділ Державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову, винесену Відділом державного нагляду (контролю) Державної служби України з безпеки на транспорті, від 19.02.2025 року № 077546 про застосування адміністративно-господарського штрафу.
В обґрунтування позовної заяви зазначає про незгоду з оскарженою постановою, оскільки обов`язок мати при собі протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу покладений на перевізника, який в розумінні Інструкції № 385 є суб`єктом господарювання, який провадить діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільним транспортом. Позивач не надавав послуг з перевезення вантажів і такими послугами не користувався, а здійснював господарську діяльність із залученням власних засобів. Крім того диспозицією абз. 11 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачена відповідальність за відсутність тахографа лише при міжнародних перевезеннях, що у спірному випадку не відбувалсь.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 вересня 20025 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального права. Так судом не надано належної оцінки доводам товариства про те, що у відповідності до ч. 7 ст. 53 Закону України «Про автомобільний транспорт» у транспортних засобах, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів та/або вантажів, установлюються і використовуються контрольні пристрої - тахографи. Позивача притягнуто до відповідальності згідно із абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за якою за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону.
За змістом абз. 11 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку - штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таким чином, законодавство не містить вказівки на обов`язок водіїв, що здійснюють внутрішні перевезення встановлювати та використовувати контрольні прилади (тахографи) реєстрації режимів праці та відпочинку водіїв, а відповідно і мати протокол перевірки та адаптацію тахографу до транспортного засобу. Отже, застосування тахографів законодавством визначено для конкретних випадків. Таким висновкам кореспондує і ч. 11 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», яка встановлює відповідальність саме за управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів). Так, обставина, що транспортний засіб Позивача здійснював внутрішнє перевезення вантажів, територією України без перетину державного кордону України підтверджується наданими позивачем доказами, а саме: подорожнім листом від 30.01.2025 року № 083059 та товарно-транспортною накладною від 30.01.2025 року №П670.
Відповідачем поданий відзив на апеляційну скаргу в якій просить відмовити у її задоволенні. У відзиві зазначено, що відповідно до приписів Положення № 340 від 07.06.2010, а саме п. 6.1, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тон, які використовуються суб`єктами господарювання для внутрішніх перевезень вантажів в обов`язковому порядку повинні бути обладнані діючим та повіреним тахографом. А для водія такого автомобіля, крім оформлення документів, визначених статтею 48 Закону № 2344-III, обов`язковою також є наявність протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, заповнених тахокарт (або картки водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом) (реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв). Оскільки зазначені умови не виконані товариством, оскаржена постанови прийнята правомірно.
Позивачем подані додаткові пояснення у яких зазначив про неправильне розуміння відповідачем норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п.1 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзиву, пояснень, колегія суддів доходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 30.01.2025 року посадовою особою відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті старшим державним інспектором Рудь Ю.С. складено акт № AР064438 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом відносно автомобіля марки КАМАЗ, номерний знак НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , що належить Приватному акціонерному товариству “Дніпровський крохмалепатоковий комбінат”.
В акті № AP064438 зазначено: “Під час проведення перевірки виявлено порушення ст. 34 ЗУ “Про автомобільний транспорт” перевізник не забезпечив виконання вимог цього Закону та інших законодавчих нормативно-правових актів України у сфері перевезення вантажів, а саме: відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу КАМАЗ н.з. НОМЕР_1 , чим порушено вимоги п. 6.1 Наказу МТЗУ № 340 від 07.06.2010 р.”.
Крім того, вказано, що за наведене порушення передбачена відповідальність “… статтею 60 Закону України “Про автомобільний транспорт” ч. 1 абз. 3 перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів визначених ст. 48 цього Закону, а саме: відсутні протокол перевірки адаптації тахографа до транспортного засобу КАМАЗ н.3. НОМЕР_1 ”.
Листом від 04.02.2025 року № 11351/25/24-25 “Повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт” Відділ державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби безпеки на транспорті повідомив ПрАТ “Дніпровський КПК” про розгляд справи 19.02.2025 року.
ПрАТ “Дніпровський КПК”, користуючись правами, наданими Законом України “Про адміністративну процедуру”, вважаючи акт № АР064438 безпідставним, надав свої заперечення від 12.02.2025 року № 22/184 на акт № AP064438 на адресу Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області (м. Дніпро, вул. Воскресенська, 24, 49000).
Так, водієм ПрАТ “Дніпровський КПК” ОСОБА_1 здійснювалось внутрішнє перевезення на автомобілі (марки КАМАЗ, номерний знак НОМЕР_1 ) готової продукції (мальтодекстрин MD-18) з території ПрАТ “Дніпровський КПК” (Дніпропетровська обл., Кам`янський р-н, смт. Дніпровське, вул. Олександра Островського, 11) до складу ПрАТ “Дніпровський КПК”, що знаходиться у м.Верхньодніпровськ.
На підтвердження надано копії подорожнього листа від 30.01.2025 року № 083059 та товарно - транспортної накладної від 30.01.2025 року № П670.
25.02.2025 року (відмітка про дату отримання міститься на штампі вхідної кореспонденції) ПрАТ “Дніпровський КПК” отримано лист Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 21.02.2025 року № 17341/25/24-25 “Про направлення копії Постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу”.
У постанові № 077546 від 19.02.2025 року Відповідач вказує, що ПрАТ “Дніпровським КПК” “допущено порушення ст. 48 ЗУ “Про автомобільний транспорт” відповідальність за яке передбачена абзацем 3 частини 1 статті 60 ЗУ “Про автомобільний транспорт”, що підтверджується актом № АР 064438 від 30.01.2025”.
Постановою № 077546 від 19.02.2025 року постановлено стягнути з Позивача адміністративно-господарський штраф у сумі 17000,00грн.
Вважаючи прийняту відповідачем постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00грн протиправною, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову дійшов висновку, що оскаржена постанова винесена в межах чинного законодавства, а тому не підлягає скасуванню.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову з огляду на наступне.
Так у справі спірним є постанова відповідача оскільки вона прийнята безпідставно. Так позивач вважає, що висновки відповідача про відсутність необхідних документів (діючого протоколу перевірки та адаптації цифрового тахографа до транспортного засобу), є помилковими, оскільки не було враховано, що законодавство не містить вказівки на обов`язок водіїв, що здійснюють внутрішні перевезення встановлювати та використовувати контрольні прилади (тахографи) реєстрації режимів праці та відпочинку водіїв, а відповідно і мати протокол перевірки та адаптацію тахографу до транспортного засобу. У спірному випадку транспортний засіб товариства здійснював внутрішнє перевезення вантажів, територією України без перетину державного кордону України підтверджується наданими Позивачем доказами, а саме: подорожнім листом від 30.01.2025 року № 083059 та товарно-транспортною накладною від 30.01.2025 року №П670. Отже, експлуатація тахографу в спірних правовідносинах є правом перевізника, а не його обов`язком.
Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції та оскарженій постанові, з урахуванням доводиів товариства, колегія суддів зазначає наступне.
Спірні правовідносини врегульовані нормами Закону України "Про автомобільний транспорт" (Закон №2344-III), Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 24.06.2010 №385, про затвердження Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (Інструкція №385), "Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів", затвердженим наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340 (далі - Положення №340).
Відповідно до абз.20 ст.1 Закону №2344-III автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
Частиною 7 ст.6 Закону №2344-III передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті.
Згідно з частинами 14, 17 ст.6 Закону №2344-III державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
В силу ст. 34 Закону №2344-III автомобільний перевізник повинен, зокрема виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.
Згідно з абзацом 3 ч.1 ст.60 Закону №2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт при перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч.12 ст.6 Закону №2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Статтею 48 Закону №2344-III передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи на підставі яких виконуються вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що до переліку документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів визначених ст.48 Закону №2344-III віднесено також інші документи, що передбачені законодавством.
Відповідно до положень ст.49 Закону №2344-III, водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень, дотримуватися визначеного режиму праці та відпочинку.
Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997р. №363 затверджено "Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні" (далі - Правила №363).
Згідно з положеннями цих Правил, перевізник це фізична або юридична особа - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.
Наказом Міністерства транспорту і зв`язку України №340 від 07.06.2010р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.09.2010р., затверджено "Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, яке встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку" (далі - Положення №340).
Відповідно до пункту 1.3 Положення №340 вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.
Згідно з пунктом 6.1 Положення №340 автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.
Пунктом 6.3 Положення №340 встановлено, що водій, що керує ТЗ, на автобусних маршрутах протяжністю до 50 км включно, вантажними автомобілями з повною масою до 3,5 тонн включно, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв, або використовувати діючий та повірений тахограф.
Отже, нормами Положення №340 визначено, що тахограф - контрольний пристрій, який встановлюється на транспортному засобі для показу та реєстрації інформації про рух транспортного засобу. Іншим способом контролю водіїв є індивідуальна контрольна книжка, яка відображає відомості про тривалість змінного періоду керування.
Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів, встановлено "Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті", затвердженою Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №385 від 24.06.2010 (далі - Інструкція №385).
Відповідно до п. 1.4 Інструкції №385 контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.
Пунктом 3.5. Інструкції №385 встановлено, що перевізники забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії.
Відповідно до п. 3.6. Інструкції №385 перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа; строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.
За приписам п.3.3. Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, має при собі протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу.
Отже, водії, які здійснюють перевезення з використанням вантажних автомобілів з повною масою понад 3,5 тон, зобов`язані мати при собі діючий та повірений тахограф, а також мати протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу. 
Статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено необхідність наявності як у перевізника так, і у водія інших документів, передбачених законодавством. 
Таким чином наведені норми дають підстави для висновку, що перевізник, який здійснює перевезення вантажним автомобілем з повною масою понад 3,5 тон, повинен зокрема обладнати автомобіль діючим та повіреним тахографом, і мати протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу.
Як свідчать встановлені обстаавини справи, 30.01.2025 працівниками відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті проведено рейдову перевірку (ділянка дороги а/д Н-08, Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь, 344км, вантажні перевезення). Під час проведення перевірки виявлено порушення ст. 34 ЗУ “Про автомобільний транспорт” перевізник не забезпечив виконання вимог цього Закону та інших законодавчих нормативно-правових актів України у сфері перевезення вантажів, а саме: відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу КАМАЗ н.з. НОМЕР_1 , чим порушено вимоги п. 6.1 Наказу МТЗУ № 340 від 07.06.2010р.
Отже з`ясувавши фактичні обставини справи колегія суддів зазначає, що в межах спірних правовідносин водієм транспортного засобу КАМАЗ н.з. НОМЕР_1 , здійснювалось перевезення вантажу без оформлення документів, перелік яких визначено статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме без протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу.
Встановлене відповідачем порушення підтверджено матеріалами справи та не було спростовано під час розгляду справи.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскаржена постанова прийнята відповідачем правомірно.
Також є безпідставиними доводи скаржника та не, що саме абз. 11 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» відповідальність передбачена за відсутність тахографа лише при міжнародних перевезеннях, оскільки до позивача застосвана адміністративно-господарська санкція за відсутність на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, наявність яких є обов`язкова під час проведення перевірки.
Відтак, доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції, а отже відсутні підстави для скасування оскарженого судового рішення.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства “Дніпровський крохмалепатоковий комбінат” – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 вересня 20025 року в адміністративній справі №160/7258/25– залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш 

суддя Н.П. Баранник 

суддя А.А. Щербак