ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

12 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/12516/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),
суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 липня 2025 року (суддя Озерянська Світлана Іванівна) в адміністративній справі 
за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області 
до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «МАЯК» 
треті особи Міністерство фінансів України, Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області 
про стягнення простроченої заборгованості, 

в с т а н о в и в :

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулося до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить стягнути з Сільськогосподарського виробничого кооперативу «МАЯК» ЄДРПОУ 04527804 прострочену заборгованість по бюджетній позичці за державним замовленням 1997 року у розмірі 15 607,73 грн (п`ятнадцять тисяч шістсот сім гривень сімдесят три копійки) до державного бюджету, а саме: отримувач - ГУ у Дніпропетровській області, 00263200, 24060300 Код ЄДРПОУ 37988155 - основний борг (00263200) у розмірі 4 499,92 грн (чотири тисячі чотириста дев`яносто дев`ять гривень дев`яносто дві копійки) по постанові КМУ № 220 від 26.02.1998 номер рахунку - UA288999980313350405000704621 - основний борг (00263200) у розмірі 6 000,00 грн (шість тисяч гривень) по постанові КМУ № 1003 від 11.09.1997 номер рахунку - UA228999980313380404000704621 - пеню (24060300) у розмірі 5 107,81 грн (п`ять тисяч сто сім гривень вісімдесят одна копійка) по постанові КМУ № 220 від 26.02.1998 та по постанові КМУ № 1003 від 11.09.1997 номер рахунку - UA148999980313010115000004621.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 липня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на тому, що позивачем та Управлінням Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, яке звернулось із поданням щодо стягнення простроченої заборгованості (за позичками), не надано копій платіжних чи інших документів, будь-яких бухгалтерських та/або банківських документів, передбачених законодавством, які б підтвердили надання відповідачу протягом спірного періоду позичок на поворотній основі за рахунок коштів державного бюджету та їх неповернення у визначений строк, що виключає можливість визначення Сільськогосподарського виробничого кооперативу «МАЯК» боржником у розумінні пункту 3 частини 2 Порядку № 174, оскільки не встановлено, що відповідач отримував кошти.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю. 
Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи, адже саме подання територіальних органів Державної казначейської служби відповідно до вищенаведених норм права дає право контролюючому органу стягнути відповідну заборгованість у відповідному розмірі. Контролюючим органом до позовної заяви додано подання № 2 від 27.02.2025, з якого вбачається, що за відповідачем обліковується заборгованість у відповідних розмірах, а тому ГУ ДПС у Дніпропетровській області надало усі наявні у контролюючого органу документи для підтвердження фактів, що підлягають доказуванню у даній справі, а саме наявності заборгованості перед бюджетом у відповідних сумах. Також позивач зазначає, що суд встановивши факт обліку відповідної заборгованості за відповідачем, не здійснив жодних дій щодо офіційного з`ясування усіх обставин даної справи та витребування додаткових бухгалтерських та/або банківських документів для підтвердження чи спростування відповідних обставин.
У відзиві на апеляційну скаргу Міністерство фінансів України просить її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що Сільськогосподарський виробничий кооператив «МАЯК» зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом ЄДРПОУ 04527804 та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області, що не заперечується сторонами.
Управлінням Державної казначейської служби України у Петропавлівському районі Дніпропетровської області на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2011 № 174 направило до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області 27.02.2025 подання № 2 для здійснення відносно СВК «МАЯК» заходів щодо стягнення простроченої заборгованості станом на 01 лютого 2025 року у сумі 15 607,73 грн, а саме: основний борг по постанові КМУ № 220 від 26.02.1998 у розмірі 4 499,92 грн; пеня по постанові КМУ № 220 від 26.02.1998 у розмірі 1 968,73 грн; основний борг по постанові КМУ № 1003 від 11.09.1997 у розмірі 6 000,00 грн; пеня по постанові КМУ № 1003 від 11.09.1997 у розмірі 3 139,08 грн (а.с. 13).
На підставі подання № 2 від 27.02.2025 Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулося до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що частиною дев`ятою статті 17 Бюджетного кодексу України встановлено, що прострочена заборгованість суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи міською територіальною громадою) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи міською територіальною громадою) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) стягується з такого суб`єкта господарювання податковими органами, що є органами стягнення такої заборгованості у порядку, передбаченому Податковим кодексом України або іншим законом, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна цього суб`єкта господарювання.
Постановою Кабінетом Міністрів України від 02 березня 2011 року № 174 затверджено Порядок обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості (далі Порядок № 174), який регламентує дії органів виконавчої влади та банків-агентів, які від імені або за дорученням центральних органів виконавчої влади надали суб`єктам господарювання кредити, залучені державною або під державні гарантії, а також дії Мінфіну, який надавав бюджетні позички/фінансову допомогу у 1993-1998 роках, та які здійснюють їх обслуговування і ведуть облік заборгованості за ними з метою забезпечення реалізації права вимоги погашення простроченої заборгованості перед державою за такими кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою.
За приписами пункту 3 Порядку № 174 облік заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами ведеться Мінфіном та банком-агентом у валюті кредиту, в якій вони надані. Кошти в національній валюті, що надходять в рахунок погашення заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами та нарахованої на її суму пені зараховуються на окремий рахунок відкритий у Державній казначейській службі.
Згідно з пунктом 8 Порядку № 174 Мінфін подає Державній казначейській службі України щомісяця та за підсумками року до 20 числа місяця, що настає за звітним періодом, інформацію про зміну розміру існуючої заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами та нарахованої на її суму пені (станом на 1 число місяця, що настає за звітним періодом). Державна казначейська служба України на підставі інформації, що подана Мінфіном, відображає зміни заборгованості за кредитами в обліку виконання державного бюджету, щомісячно інформує територіальні органи Державної казначейської служби України, за місцем реєстрації боржника про розмір простроченої заборгованості за кредитами та нарахованої на її суму пені для оформлення подання щодо стягнення простроченої заборгованості.
Відповідно до пункту 15 Порядку № 174 прострочена заборгованість за кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, яка не погашена боржником протягом 30 календарних днів після настання строку платежу, а також нарахована на суму простроченої заборгованості за кредитом, бюджетною позичкою/фінансовою допомогою пеня стягуються в установленому законодавством порядку органами державної податкової служби за місцем реєстрації боржника відповідно до подання територіальних органів Державної казначейської служби, яке подається у строки, визначені пунктом 10 цього Порядку за встановленою згідно з додатком 1 формою.
Пунктом 1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України встановлено, що погашення простроченої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи міською територіальною громадою) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи міською територіальною громадою) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) здійснюється у порядку, визначеному главою 9 розділу II цього Кодексу або іншим законом, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна цього суб`єкта господарювання.
Главою 9 розділу II ПК України врегульовано питання погашення податкового боргу платників податків.
Наведене свідчить, що законодавець поширив процедуру погашення податкового боргу на порядок стягнення заборгованості за бюджетними кредитами, наділивши у такий спосіб правовідносини кредиту, що виникли між державою, як кредитором, та господарюючим суб`єктом, як позичальником, ознаками публічно-правових.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що пункт 15 Порядку № 174 надає органам державної податкової служби за місцем реєстрації боржника стягувати за поданням територіальних органів Державної казначейської служби прострочену заборгованість за кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, яка не погашена боржником протягом 30 календарних днів після настання строку платежу, а також нараховану на цю суму пеню.
Отже підставою для звернення органу державної податкової служби до суду з вимогою про стягнення простроченої заборгованості за кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою є не лише подання територіальних органів Державної казначейської служби, а й встановлення факту не погашення боржником протягом 30 календарних днів після настання строку платежу такої заборгованості.
Верховний Суд, здійснюючи касаційний перегляд справи № 826/8966/14 та перевіряючи правильність застосування судами норм Порядку № 174 та ПК України в частині функцій контролюючого органу щодо стягнення сум простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою за кредитами (позиками), залученими державою, у постанові від 22 жовтня 2019 року дійшов висновку, що саме по собі подання органу Державної казначейської служби, внесене до органів доходів і зборів, носить лише обліковий, інформативний характер щодо наявності суми простроченої заборгованості за кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою перед державою. Верховний Суд вказав, що належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості за бюджетною позичкою, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки тільки первинні документи, які підтверджують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції, є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.
Зважаючи на те, що Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області не надано доказів наявності у відповідача простроченої заборгованість за кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, яка не погашена боржником протягом 30 календарних днів після настання строку платежу, та позовна заява не містить обґрунтувань того, що податковим органом було встановлено факт наявності простроченої заборгованості на підставі первинних та банківських документів, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення цього позову.
При цьому суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що саме суд зобов`язаний був витребувати додаткові бухгалтерські та/або банківські документи для підтвердження чи спростування відповідних обставин позову, адже підставою позову є ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а тому саме позивач повинен був з`ясувати наявність підстав для звернення до суду з цим позовом.
Колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що суд здійснює розгляд справ з урахуванням принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі, натомість такий принцип застосовується у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, що обумовлено приписами статті 2 КАС України.
Також суд апеляційної інстанції зазначає, що принципом офіційного з`ясування обставин у справі має кореспондуватися з положеннями глави 5 КАС України.
Суд звертає увагу апелянта, що відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У свою чергу статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Таким чином, суд може збирати докази з власної ініціативи з метою досягнення завдань адміністративного судочинства, а саме, справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, а не в інтересах суб`єкта владних повноважень, який в окремих правовідносинах виступає позивачем в адміністративній справі та зобов`язаний разом з позовною заявою подати всі документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
В даній справі позивач не забезпечив збирання та подання достатніх матеріалів, які доводять обґрунтованість заявленого позову, у зв`язку з чим суд дійшов обґрунтованого висновку про не доведення податковим органом наявності правових підстав для його задоволення. 
Враховуючи сукупність наведених обставин, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні. 

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, 
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 липня 2025 року в адміністративній справі № 160/12516/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з 12 лютого 2026 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.
Повна постанова складена 12 лютого 2026 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко 

суддя Т.І. Ясенова 

суддя А.В. Суховаров