ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

17.04.2026	м. Суми	Справа № 920/1061/23(920/207/26)	
Господарський суд Сумської області у складі головуючого судді Яковенка В.В., розглянувши матеріали справи № 920/1061/23(920/207/26)
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Шосткинське підприємство “Харківенергоремонт” (вул. Каденюка Леоніда,1, м. Шостка, Сумська область, 41100; код 34113412)
до відповідачів: 1) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ), 2) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 )
про стягнення 140755 грн 27 коп. 
Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю “Шосткинське підприємство “Харківенергоремонт” звернулось до суду з позовом про стягнення солідарно з відповідачів 140755,27 грн заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 по 31.12.2025, з яких: 111561,43 грн основний борг, 26188,40 грн інфляційні втрати, 3005,44 грн 3% річних та 2662,40 грн судового збору.
Ухвалою від 20.02.2026 суд постановив: прийняти позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Шосткинське підприємство “Харківенергоремонт” до розгляду у відокремленому провадженні в межах провадження у справі № 920/1061/23 банкрутство ТОВ “Шосткинське підприємство “Харківенергоремонт” та відкрити провадження у справі; справа № 920/1061/23(920/207/26) підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив. 
13.03.2026 до суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про долучення до матеріалів справи доказів сплати основного боргу за опалення у розмірі 11561,43 грн.
15.04.2026 до суду надійшла заява позивача, в якій повідомляється, що ОСОБА_2 було сплачено частину заборгованості за послугу з постачання теплової енергії в сумі 11561,43 грн, проте сума заборгованості, яка складається з 3% річних та інфляційних втрат, заявлених до стягнення, а також судовий збір, на момент подання цієї заяви відповідачами не сплачена.
Оскільки до суду не надходило клопотань учасників справи або одного з них в порядку частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, господарський суд розглядає справу без проведення судового засідання.
У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позову, враховуючи наступне.
З 15.10.2006 ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» забезпечує тепловою енергією на опалення підприємства, установи, організації та населення м. Шостки і визнане надавачем послуг з теплопостачання (постачання теплової енергії) згідно з рішенням Виконавчого комітету Шосткинської міської ради № 226 від 28.07.2006.
Предметом господарської діяльності позивача є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення, підприємств, установ та організації міста Шостка. Тому позивач є виконавцем комунальної послуги в значенні Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІ.
Позивач забезпечує тепловою енергією на опалення зокрема і багатоквартирний будинок АДРЕСА_3 .
Співвласниками нежитлового приміщення – промтоварного магазину, загальною площею 212,5 кв м станом на даний час є ОСОБА_1 (розмір частки – 9/20) та ОСОБА_2 (розмір частки – 11/20).
22.12.2010 ОСОБА_3 відчужив на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_4 майно, яким є 11/20 частини нежитлового приміщення – промтоварного магазину 1А, розташованого на першому поверсі житлового будинку, загальною площею 212,5 кв.м, реєстраційний номер майна 7735834.
У подальшому, 23.07.2015 ОСОБА_3 , відчужив на підставі договору дарування належну йому частку вище вказаного нерухомого майна в розмірі 9/20, ОСОБА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою від 20.02.2024.
У свою чергу 25.08.2021 належна ОСОБА_4 частка вище зазначеного нерухомого майна в розмірі 11/20 була відчужена останнім на підставі договору дарування ОСОБА_2 .
Водночас під час державної реєстрації переходу права власності за договором дарування від 25.08.2021, приватним нотаріусом Красногор О.В., помилково було внесено невірні дані щодо адреси частини нежитлового приміщення – промтоварного магазину 1А, загальною площею 212,5 кв.м, а саме: невірно вказано - АДРЕСА_3 , замість вірного - АДРЕСА_3 .
Помилковість зазначення адреси нежитлового приміщення в АДРЕСА_3 вбачається з наступного.
Відповідно до листа Виконавчого комітету Шосткинської міської ради № 01- 28/1564 від 18.04.2024, поштова адреса: АДРЕСА_3 , надавалась нежитловому приміщенню біля будинку АДРЕСА_3 .
За довідкою КП «Шосткинське МБТІ» власником нежитлової будівлі площею 51,3 кв.м ел.р. № 7567489, по АДРЕСА_3 , є ОСОБА_5 .
Також відповідно до листа Виконавчого комітету Шосткинської міської ради № 01-28/1725 від 01.05.2024, поштова адреса: АДРЕСА_3 присвоювалась нежитловій будівлі, власником якої є ОСОБА_5 , на підставі рішення виконкому ШМР № 422 від 30.12.2003.
Листом Відділу містобудування та архітектури виконкому ШМР № 23 від 10.05.2024 повідомлено, що на території м. Шостки, житлового будинку з присвоєною адресою: АДРЕСА_3 не існує.
У відповідності до ч.2 п.1 Порядку присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 690 від 07.07.2021 органи, уповноважені на присвоєння, зміну, коригування, анулювання адрес об`єктів будівництва, об`єктів нерухомого майна, визначаються відповідно до ч.5 ст. 26-3 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності”, до числа яких приватні нотаріуси не належать.
Тому ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками у відповідних частках нежитлового приміщення – промтоварного магазину 1А, загальною площею 212,5 кв.м, розташованого на першому поверсі житлового будинку № 21 по вул. Свободи в м. Шостка.
Відповідно до п. 6, 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачем житлово-комунальних послуг є індивідуальний або колективний споживач. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна, на відповідній правовій підставі, і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб.
Таким чином, відповідач є індивідуальним споживачем в розумінні Закону.
Надання житлово-комунальних послуг (до якої належить послуга з постачання теплової енергії) здійснються виключно на договірних засадах (ч. 1 ст. 12 Закону).
Частиною 1 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, зокрема 1) індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно; 2) колективний договір; 3) договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, за кожним видом комунальних послуг.
Положеннями ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено відповідні виключення з моделі правовідносин між споживачем та виконавцем комунальних послуг, а саме, у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.
Статтями 633, 634 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться, а договором приєднання, в свою чергу, є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому і друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
При цьому відповідно до ч. 5, 6 ст. 633 ЦК України актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними. 
Так п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону, у системному зв`язку з наведеними вище положеннями ЦК України, встановлено, що договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.
Згідно з п. 3 розділу VI Прикінцевих та Перехідних положень Закону України “Про житлово-комунальні послуги” договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг.
Згідно з ч.7 ст. 21 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.
Постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1022 внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 “Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії”, якою затверджено Типові договори про надання послуг з постачання теплової енергії за відповідними моделями договірних відносин.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 13 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” публічні договори приєднання вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.
Текст публічного договору приєднання про надання послуги з постачання теплової енергії було розміщено на офіційному вебсайті ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» http://shkhaer.com/ 01.10.2021 та на офіційному вебсайті Шосткинської міської ради - shostka-rada.gov.ua.
Тому договір є укладеним за умови відсутності рішень співвласників багатоквартирного будинку про обрання моделі договірних відносин будинку одразу після спливу 30 днів з моменту його опублікування та факту приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) - вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги ( п. 4 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджено постановою КМУ № 1022 від 08.09.2021).
Таким чином, типові договори з індивідуальними споживачами про надання послуги з постачання теплової енергії вважаються укладеними з відповідною категорією споживачів з 01.11.2021.
Позивачем було надано послугу з постачання теплової енергії відповідачам за період з листопада 2021 року по грудень 2025 року включно, що підтверджується розрахунками заборгованості за використану теплову енергію за вказаний період, актами приймання теплоносія та актами перевірки роботи системи опалення, засвідчені підписами представників позивача та споживача, показаннями теплового лічильника на загальну суму 111561,43 грн.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості за використану теплову енергію у вказаний вище період, суд вважає його правильним у зв`язку з чим вимога щодо стягнення суми основного боргу у розмірі 111561,43 грн була заявлена правомірно.
Водночас судом установлено, що ОСОБА_2 13.03.2026 здійснена оплата заборгованості за отримані послуги в розмірі 111561,43 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 2100 та не заперечується позивачем.
Суд констатує, що станом на час звернення позивача з позовом існувала заборгованість у розмірі 111561,43 грн, однак після звернення позивача до суду з позовом другим відповідачем сплачено суму основного боргу.
Тому провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 111561,43 грн необхідно закрити за відсутністю предмету спору відповідно до п.2 ч.1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.
Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідачів інфляційних втрат та 3% річних суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді нарахування на суму боргу трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
За прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачам нараховані інфляційні втрати в сумі 26188,40 грн та 3% річних в сумі 3005,44 грн.
Перевіривши розрахунки позивача, суд дійшов висновку про вірність здійсненого розрахунку та правомірність заявлених до стягнення 26188,40 грн інфляційних втрат та 3005,44 грн 3% річних нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України.
Таким чином, позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідачів інфляційних втрат в сумі 26188,40 грн та 3 % річних в сумі 3005,44 грн підлягають задоволенню. 
Судовими витратами у справі є витрати позивача на сплату судового збору, які згідно з приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідачів у рівнозначних сумах: по 1331,20 грн з кожного.
Крім того позивач просить суд вирішити питання про стягнення з відповідачів витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме: витрат на направлення поштової кореспонденції іншим учасникам справи.
Згідно статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на направлення поштової кореспонденції відповідачам, позивачем надано суду фіскальний чек на суму 146,00 грн.
Отже, у зв`язку із задоволенням позовних вимог відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати на направлення поштової кореспонденції покладаються на відповідачів у рівнозначних сумах, а саме: по 73,00 грн на кожного.
Керуючись статтями 123, 129, 231, 232, 233, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) і ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Шосткинське підприємство “Харківенергоремонт” (вул. Каденюка Леоніда, буд. 1, м. Шостка, Сумська область, 41100, код ЄДРПОУ 34113412) 26188 грн 40 коп. (двадцять шість тисяч сто вісімдесят вісім гривень 40 копійок) інфляційних втрат, 3005 грн 44 коп. (три тисячі п`ять гривень 44 копійки) 3% річних.
3. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Шосткинське підприємство “Харківенергоремонт” (вул. Каденюка Леоніда, буд. 1, м. Шостка, Сумська область, 41100, код ЄДРПОУ 34113412) 1331 грн 20 коп. (одна тисяча триста тридцять одна гривня 20 копійок) судового збору та 73,00 грн (сімдесят три гривні) витрат на направлення поштової кореспонденції.
4. Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Шосткинське підприємство “Харківенергоремонт” (вул. Каденюка Леоніда, буд. 1, м. Шостка, Сумська область, 41100, код ЄДРПОУ 34113412) 1331 грн 20 коп. (одна тисяча триста тридцять одна гривня 20 копійок) судового збору та 73,00 грн (сімдесят три гривні) витрат на направлення поштової кореспонденції.
5. У частині стягнення 111561,43 грн основного боргу провадження у справі закрити.
6. Видати наказ після набрання рішенням законної сили. 
Рішення складено 17.04.2026.
Згідно зі статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Суддя	В.В. Яковенко