Справа №587/5354/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Гончаренко Л. М.	
Номер провадження 33/816/972/26 	Суддя-доповідач Басова В. І. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
Іменем України

26 лютого 2026 року суддя судової палати з розгляду кримінальних проваджень та справ про адміністративні правопорушення Сумського апеляційного суду Басова В. І. ,з участю секретаря судового засідання Сіденко К.Л., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Мамирбаєва Є.В, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Суми в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Мамирбаєва Євгена Валерійовича на постанову Сумського районного суду Сумської області від 19 січня 2026 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На підставі ст. 36 КУпАП, призначено ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 665 грн. 60 коп.
встановила:
Постановою судді Сумського районного суду Сумської області від 19 січня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП за наступних обставин.
11 листопада 2025 року о 12-30 год. на автошляху Н-07 Київ-Суми-Юнаківка, на території Садівської ОТГ, Сумського району Сумської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем Nissan Navara д.н.з. НОМЕР_2 , був неуважний, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та на блокпосту здійснив наїзд на штучну металеву опору, пошкодив її, чим порушив п. 2.3б Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Крім того, 11 листопада 2025 року о 12-30 год. на автошляху Н-07 Київ-Суми-Юнаківка, на території Садівської ОТГ, Сумського району Сумської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем Nissan Navara д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, млява мова та хитка хода. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку за допомогою газоаналізатора Драгер та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП.
Не погодившись з вказаним судовим рішенням, захисник Мамирбаєв Є. В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою та просив скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити через відсутність у діях його підзахисного складу правопорушення.
В обґрунтовування апеляційних вимог посилається на те, що суддя першої інстанції, порушивши норми процесуального законодавства прийняла передчасно рішення про визнання винуватості ОСОБА_1 оскільки сторона захисту не приймала участі під час розгляду справи, у зв`язку з чим ОСОБА_1 незаконно притягнуто до відповідальності.
Зазначає, що жодним доказом, не підтверджено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння. З відеозапису з нагрудної боді камери, взагалі не можливо встановити кого зупинили працівники поліції, хто керував автомобілем та як були визначені ознаки алкогольного сп`яніння.
Сторона захисту вважає, що доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом не надано, також поліцейськими не надано жодних підстав для проходження огляду ОСОБА_1 .
В судовому засіданні захисник Мамирбаєв Є. В. апеляційну скаргу підтримав з підстав, викладених у ній. Просив скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити через відсутність складу правопорушення у діях його підзахисного 
Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах поданих доводів, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її скасування.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.
Згідно до п.2.3 б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п.13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність як за керування, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У відповідності до п. 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року № 1413/27858 (далі - Інструкція) ознаками алкогольного сп`яніння є, зокрема: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Згідно п.6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі — спеціальні технічні засоби);
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до п.7 Розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому законом порядку огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває у стані, зокрема, алкогольного сп`яніння, згідно із ознаками такого стану.
Як убачається з матеріалів справи, постановою Сумського районного суду Сумської області від 19 січня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, дорожніх споруд чи іншого майна та у відмові водія транспортного засобу від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, і застосовано до нього адміністративне стягнення, з урахуванням статті 36 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на належних і допустимих доказах, яким суд надав оцінку відповідно до вимог ст. 252 КУпАП.
Зокрема, вина ОСОБА_1 підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 509882 від 11.11.2025 року, у якому зафіксовано, що 11.11.2025 року о 12-30 год. с.Сад дорога Н-07 Київ-Суми-Юнаківка, км.293 водій ОСОБА_1 керував т/з Nissan Navara д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мовлення. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на місці вчинення ДТП або проходження такого огляду у медичному закладі водій відмовився ;
- рапортом про скоєння 11.11.2025 року о 12:36 за адресою Сумський район с.Сад ДТП без травмованих за участі військових ;
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 509888 від 11.11.2025 року, у якому зафіксовано, що 11.11.2025 року о 12-30 год. с.Сад дорога Н-07 Київ-Суми-Юнаківка, км.293 водій ОСОБА_1 керував т/з Nissan Navara д.н.з. НОМЕР_2 був неуважний, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та на блок посту здійснив наїзд на штучку металеву опору та пошкодив її. В результаті ДТП автомобіль зазнав механічні пошкодження з матеріальними збитками;
- схемою місця ДТП, яка сталася 11 листопада 2025 року, на автодорозі Н-07 Київ –Суми- Юнаківка км.293 поблизу с.Сад із зазначенням місця розташування транспортного засобу та металевої опори, а також перелік отриманих автомобілем механічних пошкоджень внаслідок дорожньо-транспортної пригоди;
- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, переглянутим і апеляційним судом, з якого убачається , що поліцейські приїхала за викликом про вчинення ДТП за участі військових. На узбіччі дороги стоїть автомобіль Nissan Navara д.н.з. НОМЕР_2 за кермом якого перебував ОСОБА_1 . На питання поліцейського як трапилось ДТП , ОСОБА_1 відповів про погані тормоза та резину, що машину занесло в правий бік. Під час перевірки документів, працівником поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. На питання поліцейського: «коли вживали алкоголь», ОСОБА_1 відповів «вчора». Запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою Драгера та в закладі охорони здоров`я. Водій ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, зазначивши, що прилад покаже точно, бо він вчора вживав алкоголь, що зафіксовано на відео. Працівником поліції останнього повідомлено, що його незгода пройти огляд на місці та в закладі охорони здоров`я, буде розцінюватись, як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, та ОСОБА_1 було роз`яснено наслідки такої відмови. Поліцейським зафіксовано місце вчинення ДТП, складено протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та повідомлено про розгляд справи у суді. ОСОБА_1 відмовився від підпису .
Відеозапис із нагрудної камери інспектора поліції, який значиться як додаток до протоколу про адміністративне правопорушення, і у відповідності до положень ст.251 КУпАП є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення, не містить ознак монтажу чи інших недоліків, з нього достатньо повно убачаються детальні обставини вчинення ОСОБА_1 даних адміністративних правопорушень, що цілком підставно було ураховано суддею першої інстанції при розгляді справи.
Твердження апелянта про те, що сторона захисту не брала участі у розгляді справи, а тому ОСОБА_1 незаконно притягнуто до відповідальності, апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.
Як вбачається з матеріалів провадження, захисник Мамирбаєв Є. В. був належним чином повідомлений про дату, час та місце судових засідань. Суд першої інстанції неодноразово задовольняв клопотання захисника про відкладення розгляду справи з підстав його зайнятості в інших судових процесах та відрядження.
Так, 25.11.2025 року захисник звернувся із заявою про відкладення розгляду справи з метою забезпечення права на захист, у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні. Суд врахував зазначені обставини та призначив нову дату розгляду на 09.12.2025 року з урахуванням наданої інформації про зайнятість адвоката.
08.12.2025 року захисник повторно подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншому процесі. Суд знову пішов назустріч стороні захисту та відклав розгляд справи на 25.12.2025 року.
23.12.2025 року захисник подав чергове клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з відрядженням до м. Дніпро. Клопотання було задоволено, і розгляд справи відкладено на 19.01.2026 року о 09:00 годині.
Отже, суд першої інстанції забезпечив стороні захисту реальну можливість реалізації права на захист, неодноразово відкладаючи розгляд справи з урахуванням зайнятості захисника. Неприбуття захисника у судове засідання за наявності належного повідомлення не може свідчити про порушення права на захист, оскільки суд вжив усіх залежних від нього заходів для забезпечення участі сторони захисту у процесі.
Таким чином, твердження апелянта про незаконність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності з підстав відсутності захисника під час розгляду справи є безпідставними та не знайшли підтвердження під час апеляційного перегляду.
Доводи апелянта про те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, а відеозапис із нагрудної боді-камери не дозволяє встановити особу водія та обставини події, апеляційний суд вважає безпідставними з огляду на таке.
Із дослідженого судом відеозапису вбачається, що працівники поліції прибули на місце дорожньо-транспортної пригоди за викликом. Автомобіль знаходився на узбіччі дороги, а за кермом транспортного засобу перебував ОСОБА_1 , що не заперечувалося останнім під час спілкування з поліцейськими.
Під час розмови з працівником поліції ОСОБА_1 , повідомив, що напередодні вживав алкогольні напої. Також із відеозапису вбачається фіксація відповідної процесуальної поведінки працівників поліції, зокрема пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.
Факт відмови від проходження огляду підтверджується сукупністю доказів, наявних у матеріалах справи, зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення та відеозаписом із нагрудної камери. Відповідно до вимог законодавства, сама по собі відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння є самостійною підставою для притягнення до адміністративної відповідальності та не потребує додаткового підтвердження факту перебування особи у стані сп`яніння.
Посилання апелянта на неможливість встановлення особи водія або ознак сп`яніння спростовуються матеріалами справи, оскільки ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу на місці події, не заперечувала факту керування, а також підтвердив факт вживання алкоголю напередодні.
Твердження апелянта про відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом та безпідставність вимоги працівників поліції щодо проходження огляду на стан сп`яніння є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.
Із дослідженого відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що останній прибув на місце дорожньо-транспортної пригоди за викликом. На узбіччі дороги перебував автомобіль за кермом якого знаходився ОСОБА_1 . 
На запитання поліцейського щодо обставин ДТП ОСОБА_1 пояснив, що транспортний засіб занесло у правий бік через погані гальма та зношені шини. Таким чином, сам ОСОБА_1 підтвердив факт керування транспортним засобом у момент настання дорожньо-транспортної пригоди.
Під час перевірки документів працівником поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. На запитання про час вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 відповів, що вживав алкоголь «вчора». Після цього йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного засобу (приладу «Драгер») та у закладі охорони здоров`я. 
Як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду як на місці зупинки, так і в медичному закладі, зазначивши, що прилад покаже результат, оскільки він напередодні вживав алкоголь. Працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 , що його відмова від проходження огляду буде розцінена як відмова від огляду на стан сп`яніння, а також повідомив про правові наслідки такої відмови.

Факт відмови належним чином зафіксований технічними засобами відеозапису та відображений у протоколі про адміністративне правопорушення. Від підпису в протоколах ОСОБА_1 відмовився, що не спростовує зафіксованих обставин та не впливає на допустимість і належність доказів.
За результатами оформлення матеріалів події працівником поліції складено протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 124 та частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також повідомлено ОСОБА_1 про дату та місце розгляду справи.
Таким чином, наведені апелянтом доводи не містять підстав для висновку про незаконність або необґрунтованість постанови суду першої інстанції та не можуть бути підставою для її скасування.
Враховуючи такі обставини, апеляційний суд вважає, що постанова Сумського районного суду Сумської області від 19 січня 2026 року ухвалена з додержанням вимог матеріального та процесуального права, є законною й обґрунтованою, а наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, апеляційним судом не встановлені.
Інші доводи апеляційної скарги є формальними та не спростовують висновків суду першої інстанції, який повно, всебічно та об`єктивно дослідив матеріали справи й обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, що полягає у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, дорожніх споруд чи іншого майна та у відмові водія транспортного засобу від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а під час апеляційного перегляду обставин, за яких дана справа підлягала б закриттю, про що просить захисник Яцюти Олександра Олеговича встановлено не було. Невизнання своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом розцінюється як лінія захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.
Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, за наслідками апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення апеляційний суд має право залишити постанову суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу — без задоволення, або скасувати постанову повністю чи частково та ухвалити нову постанову, змінити її чи закрити провадження у справі.
Оцінивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що вказана справа була розглянута суддею суду першої інстанції повно, всебічно, об`єктивно, з наданням належної правової оцінки зібраним у справі доказам, а висновок щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним та обґрунтованим, тому відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції — без змін.
Керуючись ст. 294, 295 КпАП України,
постановила:
Апеляційну скаргу захисника Мамирбаєва Євгена Валерійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Сумського районного суду Сумської області від 19 січня 2026 року залишити без задоволення, а постанову Сумського районного суду Сумської області від 19 січня 2026 року, без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя 	Басова В. І.