П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/704/26

31 березня 2026 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Гундяк Т.Д., розглянувши справи про адміністративні правопорушення, які надійшли з Надвірнянського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець, проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 НГ України, у званні молодший сержант, неодружений, на утриманні нікого не має, 
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП,
встановив:
07.03.2026 о 00 год 50 хв в с. Лоєва по вул. Грушевського ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 21093, номерний знак НОМЕР_3 , не маючи права керування таким транспортним засобом, вчинивши таке правопорушення повторно протягом року, чим порушив п. 2.1.а) ПДР.
Крім того, 07.03.2026 о 00 год 50 хв в с. Лоєва по вул. Грушевського ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 21093, номерний знак НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння повторно протягом року. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився відповідно до встановленого порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням газоаналізатора «Драгер 6810». Відповідно до тесту результат огляду 2,87 проміле, чим порушив п.2.9.а) ПДР.
ОСОБА_1 роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, визнав в повному обсязі. Обставини, зазначені у протоколах про адміністративні правопорушення, підтвердив. Зазначив, що розкаюється у вчиненому та вже не буде допускати подібного в майбутньому. Просив суворо його не карати.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи суд повинен дослідити та оцінити за своїм внутрішнім переконанням усі обставини та докази по справі в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР).
Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.
Згідно пп. «а» п. 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно до вимог п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами. Особа має лише одне посвідчення водія, що підтверджує її право на керування транспортними засобами діючих категорій, зазначених у ньому.
Згідно змісту п. 6 Положення право на керування транспортними засобами надається особам, які досягли: - шістнадцятирічного віку - категорії А1, А; - вісімнадцятирічного віку - категорії В1, В, С1, С; - дев`ятнадцятирічного віку - категорії BE, C1E, СЕ; - двадцятиоднорічного віку - категорії D1, D, D1E, DE, Т.
Згідно ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою – четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Дослідивши матеріали справи, суд визнає доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки його вина також підтверджується дослідженими судом матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом серії ЕПР1 №608281 від 07.03.2026 про адміністративне правопорушення (а.с.1); рапортом інспектора СРПП Надвірнянського РВП від 07.03.2026 (а.с.2); поясненнями ОСОБА_1 (а.с.4); довідкою Надвірнянського РВП, відповідно до якої згідно бази даних ШПНП було встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 11.11.2025 в с-щі Делятин по вул. Шевелівка, Надвірнянського району, Івано-Франківської області керував транспортним засобом ВАЗ-21093 д.н.з. НОМЕР_3 , не маючи права керувати даним транспортним засобом, а саме посвідчення водія з відповідною категорією не отримував, відносно нього було складено постанову по справі про адміністративне правопорушення ЕНА №6132613 від 11.11.2025, за ч.2 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400 грн. 07.03.2026 року о 02:33 год. в с. Лоєва по вул. Грушевського, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ-21093 д.н.з. НОМЕР_3 , та відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 №608281 від 07.03.2026 року за ч. 5 ст. 126 КУпАП. Тобто, ОСОБА_1 протягом року другий раз вчинив однорідне правопорушення, яке було кваліфіковане працівниками поліції за ч. 5 ст. 126 КУпАП (а.с.5).
Таким чином, діяння ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки він повторно протягом року керував транспортним засобом не маючи права керування таким транспортним засобом.
Згідно пп. а) п. 2.9. ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно ч. 2 ст. 130 КУпАП повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Дослідивши матеріали справи, суд визнає доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки його вина підтверджується дослідженими судом матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом серії ЕПР1 №608263 від 07.03.2026 про адміністративне правопорушення (а.с. 2); результатом огляду із застосуванням приладу «Драгер 6810» тест №7467 від 07.03.2026 00:58, результат 2,87 проміле (а.с. 2), направленням на огляд в заклад охорони здоров`я для встановлення стану сп`яніння, з якого вбачається, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (а.с. 6); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю, порушення вимови, порушена координація рухів, результат огляду 2,87 проміле, у якому ОСОБА_1 зазначив про згоду з результатом огляду (а.с. 7); свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/5696 (а.с. 5); довідкою про те, що згідно бази даних ШПНП «ГСЦ ПОСВІДЧЕННЯ ВОДІЯ» гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не отримував (а.с. 9); довідкою Надвірнянського РВП, відповідно до якої згідно бази даних ШПНП було встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 11.11.2025 року в с-щі Делятин по вул. Шевелівка, Надвірнянського району, Івано-Франківської області керував транспортним засобом ВАЗ-21093 д.н.з. НОМЕР_3 , не маючи права керувати даним транспортним засобом, а саме посвідчення водія з відповідною категорією не отримував, відносно нього було складено постанову по справі про адміністративне правопорушення ЕНА №6132613 від 11.11.2025 року, за ч.2 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400 грн. 07.03.2026 року о 02:33 год. в с. Лоєва по вул. Грушевського, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ-21093 д.н.з. НОМЕР_3 , та відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 №608281 від 07.03.2026 року за ч. 5 ст. 126 КУпАП. Тобто, ОСОБА_1 протягом року другий раз вчинив однорідне правопорушення, яке було кваліфіковане працівниками поліції за ч. 5 ст. 126 КУпАП (а.с. 10); копією постанови Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 04.12.2025 по справі №348/2945/25, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні 11.11.2025 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення (а.с. 12-14); відеозаписами з нагрудної камери працівника поліції та відеореєстратора службового автомобіля, дослідженими в судовому засіданні (а.с. 16).
На відеозаписах зафіксовано зупинку транспортного засобу, встановлення поліцейським особи ОСОБА_1 , перевірку наявності у нього права керування транспортними засобами, під час чого у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, Працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти на місці огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер 6810», на що він погодився. Також зафіксовано проведення огляду із застосуванням приладу «Драгер 6810», згоду ОСОБА_1 із результатом такого та відмову від проходження огляду у закладі охорони здоров`я. Також відеозаписи містять дані щодо роз`яснення прав ОСОБА_1 , ознайомлення з протоколами про адміністративне правопорушення.
Досліджені судом відеозаписи інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.
За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.
Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.
Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водіїв визначений ст. 266 КУпАП, положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).
Згідно ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція та Порядок.
Відповідно до п. 2, 3, 6, 7 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі — спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (далі – заклад охорони здоров`я).
Згідно п. 1, 3, 6 Розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів.
Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції України або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.
Відповідно до п. 7 Розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Згідно п. 2, 3, 4 Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.
В цьому випадку поліцейським дотримано приписи ст. 266 КУпАП, Інструкції та Порядку.
На переконання суду, відеофіксація порушення є інструментом прозорості та об`єктивності здійснення працівником поліції своїх повноважень.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що огляд ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння проведено з дотриманням встановленої процедури, а результати огляду мали цифровий показник більше 0,2 проміле, про що свідчить сукупність досліджених судом доказів, підстав ставити під сумнів які немає, а тому останні доводять факт вчинення правопорушення.
Відповідно до п. 27 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Таким чином, діяння ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки він повторно протягом року як особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися.
Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).
Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Оскільки, ОСОБА_1 вчинив два адміністративних правопорушення, які розглядаються одночасно одним і тим же органом, у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Таким чином, справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП підлягають об`єднанню в одне провадження, а стягнення слід накласти у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне піддати правопорушника такому виду адміністративного стягнення як штраф з позбавленням права керування транспортними засобами, в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Відповідно до протоколів серії ЕПР1 №608263 та №608263 від 07.03.2026 транспортний засіб марки и ВАЗ 21093, номерний знак НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_1 , належить ОСОБА_2 . Таким чином, до ОСОБА_1 не може бути застосовано оплатне вилучення транспортного засобу, оскільки встановлено, що транспортний засіб не належить на праві власності останньому.
Також, відповідно до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України. Будь-яких даних про те, що він підлягає звільненню від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», матеріали справи не містять. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 23, 30, 36, 126 ч. 5, 130 ч. 2, 251, 252, 283, 284 КУпАП,
постановив:
Об`єднати справи №348/704/26, провадження 3/348/188/26, та №348/703/26, провадження 3/348/187/26, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП в одне провадження і присвоїти об`єднаним справам № 348/704/26, провадження 3/348/188/26.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 2 ст. 130 КУпАП, та відповідно до ст. 36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу (отримувач: IВАНО-ФРАНКIВСЬКА ОБЛАСТЬ/М.IВАНО-ФРАНКIВСЬК, Отримувач ГУК в Iв.-Франк.об/Iв.-Фран.о/21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ)37951998, Банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.), Номер рахунку (стандарт IBAN)UA148999980313070149000009001, Код класифікації доходів бюджету21081300, протоколи про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 608281 від 07.03.2026 та серії ЕПР1 № 608263 від 07.03.2026).
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок (ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ)37993783, Банк отримувача:Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку UA908999980313111256000026001,Код класифікації доходів бюджету 22030106. Найменування коду класифікації доходів бюджету Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).
Копію постанови направити згідно ч. 1 ст. 285 КУпАП.
Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня отримання ним постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.
На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, при примусовому виконанні цієї постанови стягується подвійний розмір штрафу з правопорушника, що становить 81 600 (вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.
Апеляційна скарга на постанову подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.
Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня набрання законної сили.

Суддя          Гундяк Т.Д.