ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

29607, м. Хмельницький, майдан Незалежності, 1, e-mail: inbox@km.arbitr.gov.ua, тел.(0382)71-81-84
_______________________________________________________________________
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" березня 2026 р. Справа № 924/1126/25 
м. Хмельницький
Господарський суд Хмельницької області у складі судді Субботіної Л.О. за участю секретаря судового засідання Мізика М.А., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Південна енергетична компанія" про стягнення судових витрат у справі
за позовом Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" м. Хмельницький
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Південна енергетична компанія" м. Одеса
про стягнення 1294811,79 грн матеріальної шкоди

Представники сторін: не викликались

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 05.03.2026 відмовлено у позові Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" м. Хмельницький до Товариства з обмеженою відповідальністю "Південна енергетична компанія" м. Одеса про стягнення 1294811,79 грн матеріальної шкоди.
Відповідач у відзиві на позов від 26.11.2026 зазначив, що витрати на правничу допомогу у даній справі становитимуть 100000,00 грн. В судовому засіданні 05.03.2026 представник відповідача до закінчення судових дебатів повідомив, що докази понесених судових витрат у справі №924/1126/25 будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення по справі.
До суду 05.03.2026 надійшла заява відповідача про стягнення судових витрат із додатками, в якій останній просить стягнути з Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Південна енергетична компанія" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 100000,00 грн.
Ухвалою суду від 10.03.2026 вказану заяву прийнято до розгляду та встановлено позивачу строк для подання до суду письмових пояснень з викладенням правової позиції щодо поданої заяви до 13.03.2026 включно.
До суду 12.03.2026 від представника позивача надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, згідно з яким останній просить визнати заявлений відповідачем розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 100000,00 грн таким, що є надмірним та не відповідає критеріям розумності та співмірності, а також зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 10000,00 грн. В обґрунтування клопотання вказує, що значна частина процесуальних документів, поданих представником відповідача у цій справі за своїм змістом та правовою природою має виключно технічний або організаційно-процесуальний характер і не може розглядатися як така, що потребує значного часу для підготовки або проведення складного правового аналізу. Представник позивача вказує, що із наведеного переліку процесуальних дій єдиним документом, який може розглядатися як результат юридичної роботи представника відповідача безпосередньо по суті спору, є відзив на позовну заяву. Водночас і цей документ не відзначається значним обсягом чи складністю правового аналізу, не містить складних правових конструкцій або ґрунтовного аналізу судової практики та фактично зводиться до викладення стандартних заперечень проти позовних вимог. Крім того, усі судові засідання у справі проводилися за участю представника відповідача дистанційно - у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Такий спосіб участі не передбачає витрат часу та коштів, пов`язаних із прибуттям адвоката до суду, очікуванням розгляду справи чи іншими організаційними витратами, що також свідчить про відсутність значного фактичного обсягу наданих адвокатом послуг у межах цієї справи. Звертає увагу суду, що дана справа не відзначалася підвищеною складністю ні з фактичної, ні з правової точки зору. Жодного контррозрахунку відповідачем до суду подано не було. Представник вказує, що наданий представником відповідача договір про надання правничої допомоги містить лише загальний перелік можливих юридичних послуг, які потенційно можуть надаватися адвокатом, однак не конкретизує, які саме послуги були фактично надані у межах розгляду цієї справи. При цьому договір не містить жодних додатків, розрахунків або інших документів, які б деталізували обсяг виконаних робіт, час, витрачений адвокатом на їх виконання, чи вартість кожної окремої процесуальної дії. Відповідачем також не подано до суду жодного документа, який би підтверджував фактичний перелік наданих послуг у цій справі та їх обсяг. За таких обставин подані відповідачем матеріали не дають можливості встановити, які саме дії були виконані адвокатом, у якому обсязі та протягом якого часу, що унеможливлює перевірку обґрунтованості та співмірності заявленого до відшкодування розміру витрат на професійну правничу допомогу. Натомість аналіз матеріалів справи та фактичних процесуальних дій представника відповідача свідчить про незначний обсяг виконаної роботи у цій справі. У зв`язку з цим заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 100 000 грн є явно завищеним, не підтвердженим належними доказами та таким, що не відповідає критеріям розумності і співмірності, встановленим статтям 126 та 129 ГПК України. Позивач вважає, що розмір таких витрат має бути зменшений до 10000,00 грн.
До суду 13.03.2026 від представника відповідача надійшло заперечення на клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування заперечень представник вказує, що згідно п. 1.1. договору № 320-1/20-11-2025 про надання правничої (правової) допомоги від 20 листопада 2025 року, об`єднання бере на себе зобов`язання надати професійну правничу (правову) допомогу клієнту у межах представництва інтересів клієнта як відповідача в суді першої інстанції у справі № 924/1126/25 за позовом АТ "Хмельницькобленерго" до ТОВ "Південна енергетична компанія" про стягнення 1294811,79 грн матеріальної шкоди (збитків). Тобто вказаний договір було укладено виключно у зв`язку із порушенням судом зазначеної справи та залучення до участі відповідача. Згідно п. 1.2 договору обов`язки об`єднання за даним договором вважаються виконаними у повному обсязі з моменту ухвалення рішення по справі судом першої інстанції. Згідно з п. 3.1. договору за надання професійної правничої (правової) допомоги, вказаної в п.п. 1.1., 1.2. даного договору, клієнт сплачує адвокатському об`єднанню винагороду у розмірі 100 000,00 грн. Тобто, сторонами договору чітко визначено предмет надання правничої допомоги та фіксовану плату за розгляд справи в суді першої інстанції у справі № 924/1126/25. Представник звертає увагу, що його процесуальна поведінка була послідовною та логічною під час розгляду справи, натомість саме позивач протягом судового розгляду збирав докази. З огляду на викладене, представник відповідача не погоджується із доводами представника позивача в клопотанні про зменшення витрат на професійну правничу допомогу та просить задовольнити його заяву у повному обсязі та стягнути з позивача 100000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. 
При розгляді заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Південна енергетична компанія" про стягнення судових витрат суд враховує наступне.
Положеннями ст. 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Право особи на отримання правничої допомоги під час розгляду справи господарськими судами гарантоване у ст. 131-2 Конституції України, ст. 16 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), відповідних нормах Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
За ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
При поданні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу відповідачем дотримано ч. 8 ст.129 ГПК України, оскільки подано докази понесення судових витрат в межах встановленого п`ятиденного строку після ухвалення судом рішення від 05.03.2026 у справі №924/1126/25.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.
Визначення договору про надання правничої допомоги міститься в ст. 1 вищевказаного Закону, згідно з якою договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, зробленого у постанові від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
Отже, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини (аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі №910/13071/19).
Як вбачається із наявних в матеріалах справи доказів, між Адвокатським об`єднанням "Пролігалс" (далі - об`єднання) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Південна енергетична компанія" (далі - клієнт) укладено договір №320-1/20-11-2025 про надання правничої (правової) допомоги від 20.11.2025, згідно з п. 1.1 якого об`єднання бере на себе зобов`язання надати професійну правничу (правову) допомогу клієнту у межах представництва інтересів клієнта як відповідача в суді першої інстанції у справі №924/1126/25 за позовом Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Південна енергетична компанія" про стягнення 1294811,79 грн матеріальної шкоди (збитків).
Відповідно до пункту 1.2. договору, об`єднання відповідно до узгоджених сторонами доручень надає клієнту професійну правничу (правову) допомогу у питаннях захисту інтересів останнього як відповідача в суді першої інстанції по справі за вищевказаним позовом.
Об`єднання представляє клієнта з усіма правами, які надано законом відповідачу в межах розгляду справи судом першої інстанції, а саме:
- подавати зустрічний позов;
- подавати відзив на позов;
- ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень, одержувати виконавчі листи;
- подавати докази; брати участь у судових засіданнях; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам;
- підписувати та подавати заяви та клопотання, надавати письмові та усні пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб;
- ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти;
- підписувати та подавати документи, зокрема заяви, клопотання, відводи, заперечення, скарги, уточнення, пояснення, запити, звернення, повідомлення, докази та інше;
- вести попередні переговори та узгоджувати процесуальні питання;
- отримувати документи, в тому числі відповіді, довідки, свідоцтва, витяги, виписки, рішення, ухвали, постанови, заочні рішення тощо, а також їх копії.
Згідно з п. 1.3 договору обов`язки об`єднання за даним договором вважаються виконаними у повному обсязі з моменту ухвалення рішення по справі судом першої інстанції. При виконанні зобов`язань, передбачених даним договором, об`єднання керується національним законодавством України і умовами даного договору.
Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до моменту ухвалення рішення по справі судом першої інстанції (п. 2.1 договору).
Відповідно до п. 3.1 договору за надання професійної правничої (правової) допомоги, вказаної в п.п. 1.1., 1.2. даного договору, клієнт сплачує адвокатському об`єднанню винагороду у розмірі 100 000,00 грн. 00 копійок. Додаткові витрати об`єднання по даній справі (за їх наявності) оплачуються окремо.
Згідно з п. 3.2 договору оплата за цим договором здійснюється клієнтом у національній валюті України - гривні, у безготівковій формі, на підставі рахунку (рахунків) адвокатського об`єднання.
У п. 3.3 договору визначено, що рахунки адвокатського об`єднання підлягають оплаті клієнтом протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня їх виставлення. Днем виставлення рахунку вважається день відправлення рахунку на адресу електронної пошти клієнта.
За умовами п. 3.4 договору клієнт зобов`язаний оплатити винагороду об`єднанню у повному обсязі не пізніше дати ухвалення рішення по справі судом першої інстанції. За умови дотримання строку оплати та розміру оплати винагороди об`єднанню, клієнт на власний розсуд може оплачувати винагороду об`єднанню декількома платежами поступово або одразу одним платежем всю суму.
Договір підписаний та скріплений відтисками печаток його сторін.
Згідно випискою за рахунками за 06.02.2026 та платіжною інструкцією № 22140 від 06.02.2026, ТОВ "ПЕК" перерахувало на рахунок Адвокатського об`єднання "Пролігалс" 100000,00 грн з призначенням платежу - оплата за правову допомогу згідно рахунку №29 від 06.02.2026.
Матеріали справи містять ордер серія ВН №1609730 від 14.11.2025, виданий Адвокатським об`єднанням "Пролігалс" адвокату Левіту В.С. на надання правничої допомоги ТОВ "Південна енергетична компанія", зокрема в Господарському суді Хмельницької області, а також свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №1746 від 03.03.2009, видане Левіту В.С.
Суд враховує, що адвокат Левіт В.С. приймав участь в підготовчих засіданнях, що відбулись 10.12.2025, 22.12.2025, 12.01.2026, 21.01.2026, 05.02.2026, та в судових засіданнях 11.02.2026 та 05.03.2026.
Подані у даній справі відзив на позовну заяву від 26.11.2025, заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції від 19.11.2025, заперечення на клопотання (заяву) про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору від 26.11.2025, заява про дистанційне ознайомлення з матеріалами справи від 12.01.2026, заперечення на клопотання (заяву) на прийняття додаткових пояснень та додаткових доказів від 19.02.2026, заява про стягнення судових витрат від 05.03.2026 подані через електронний суд та скріплені електронним цифровим підписом адвоката Левіта В.С.
Вищевказані обставини свідчать, що відповідач згідно з вимогами ст. 74 ГПК України довів надання йому послуг професійної правничої допомоги під час розгляду справи №924/1126/25 у Господарському суді Хмельницької області.
Разом з тим, наявні в матеріалах справи докази на підтвердження витрат на правничу допомогу, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Суд зазначає, що згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказане узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.02.2021 у справі №922/743/20, від 24.11.2020 у справі №911/4242/15.
Представник позивача подав до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, згідно з яким останній просить визнати заявлений відповідачем розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 100000,00 грн таким, що є надмірним та не відповідає критеріям розумності та співмірності, а також зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 10000,00 грн. 
Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3)поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК України, визначені також положеннями ч.ч. 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.
За таких обставин під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткові постанови від 28.04.2021 у справі №902/1051/19, від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Як вбачається із договору про надання правничої допомоги № 320-1/20-11-2025 від 20.11.2025, загальна вартість правової допомоги, витрати на яку заявлені до стягнення відповідачем, становить 100000,00 грн.
Представник позивача у поданому до суду клопотанні про зменшення заявлених витрат звертає увагу, що наданий представником відповідача договір про надання правничої допомоги містить лише загальний перелік можливих юридичних послуг, які потенційно можуть надаватися адвокатом, однак не конкретизує, які саме послуги були фактично надані у межах розгляду цієї справи. Відповідачем також не подано до суду жодного документа, який би підтверджував фактичний перелік наданих послуг у цій справі та їх обсяг. 
Суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Оцінюючи зміст зазначених положень чинного законодавства, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 дійшла висновку, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.
Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).
Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.
Велика Палата Верховного Суду також зауважила, що ч.3 ст. 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.
Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.
Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
Відтак, розмір винагороди за надання правничої допомоги визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. 
Надаючи оцінку розміру заявлених відповідачем витрат на правову допомогу, суд приймає до уваги, що зважаючи на предмет спору, незначну кількість матеріалів, долучених до позовної заяви та зміст позову, вивчення поданої позовної заяви та матеріалів справи не потребувало від представника відповідача значних затрат часу, зусиль та аналізу великої кількості норм чинного законодавства.
Заявлені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 100000,00 грн є неспівмірними із складністю справи, наданими адвокатом обсягом послуг, втраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат.
Разом з тим, при розподілі понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу суд враховує, що представник відповідача здійснював підготовку заяви по суті справи та заяв з процесуальних питань, приймав участь в усіх підготовчих та судових засіданнях, які відбулись 10.12.2025, 22.12.2025, 12.01.2025, 21.01.2025, 05.02.2025, 11.02.2026 та 05.03.2026, та їх тривалість.
Тому проаналізувавши фактичний обсяг наданих адвокатом послуг, співмірність суми витрат зі складністю справи, відповідність суми понесених витрат критеріям реальності і розумності, суд дійшов висновку, що понесені відповідачем судові витрати на професійну правничу допомогу підлягають зменшенню до 20000,00 грн, які суд вважає за необхідне покласти на позивача на підставі ч. 4 ст. 129 ГПК України, у зв`язку із відмовою у позові.
Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 221, 232, 244, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Південна енергетична компанія" про стягнення судових витрат у справі №924/1126/25 від 05.03.2026 задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" (м. Хмельницький, вул. Храновського, 11-А, код 22767506) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Південна енергетична компанія" (м. Одеса, вул. Педагогічна, буд. 2, офіс 1, код 13877727) 20000,00 (двадцять тисяч гривень 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.
Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

У задоволенні решти заяви відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення господарського суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення. Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 ГПК України.

Суддя Л.О. Субботіна 

Додаткове рішення надсилається сторонам до електронних кабінетів.