Справа № 761/21887/25
Провадження № 2/761/2486/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2026 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді:  Волошина В.О.
при секретарі:   Харечко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги; стягнення трьох відсотків річних; стягнення інфляційних втрат,

в с т а н о в и в:

У травні 2025р. позивач ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , в якому просив суд: стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість:
- за спожиті житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 39023,03 грн.;
- три відсотки річних у розмірі 4125,23 грн.;
- інфляційні втрати - 20599,36 грн.;
- судовий збір - 3028,0 грн.;
- отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 41,0 грн.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідачі є споживачами житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , і ними в неповному обсязі сплачувалися кошти за надані їм житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення, обслуговування вузлів комерційного обліку, в зв`язку з чим за період часу з 01 січня 2017р. по 31 січня 2025р. утворився борг у вищенаведеному розмірі, що стало підставою для звернення позивача до суду з вказаним позовом.
Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 червня 2025р. відкрито провадження у справі та вирішено питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) учасників справи.
До судового засідання стороною позивача було подано заяву про розгляд справи у відсутність свого представника, заявлені позовні вимоги сторона позивача підтримує в повному обсязі з підстав, зазначених у позові, не заперечує проти заочного розгляду справи. 
Відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , про час та місце розгляду справи оповіщалися у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явилися, поважності причин неявки суду не повідомили, у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк, відповідачі відзиви на позов не подавали.
Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, і це встановлено судом, що квартира АДРЕСА_2 , на праві спільної часткової власності, згідно свідоцтва про право власності на житло від 16 листопада 1995р., належить: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , в рівних долях.
Судом встановлено, що відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , зареєстровані у зазначеній квартирі.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Згідно ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною.
Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (сплатила суму коштів), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.
Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 р. «Про механізм впровадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із п. 5) ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції, яка діяла до 09 червня 2018р., споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Законом України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції, яка діє з 09 червня 2018р., врегульовані відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання комунальних послуг, і фізичною особою, яка отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг.
Згідно ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України).
За змістом ч. 1-3, ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.
Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Положеннями ст. 360 ЦК України, визначено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Згідно з розрахунком заборгованості, за період часу з 01 січня 2017р. по 31 січня 2025р., за квартирою АДРЕСА_2 , рахується наступна заборгованість:
- за спожиті житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 37278,64 грн.
- за обслуговування вузлів комерційного обліку - 94,22 грн.;
- за абонентське обслуговування - 1650,17 грн.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи положення ст. ст. 322, 358, 360 ЦК України, суд приходить до висновку, про часткове задоволення позову, а саме, з кожного з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення, за обслуговування вузлів комерційного обліку, за абонентське обслуговування у розмірі по 7804,6 грн.
Відповідно до ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Разом з тим, згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Звертаючись до суду з вказаним позовом, сторона позивача також просила стягнути з відповідачів інфляційні втрати - 20599,36 грн.; три відсотки річних у розмірі 4125,23 грн. Перевіривши поданий стороною позивача розрахунок суми заборгованості, судом встановлено, що при складанні вказаного розрахунку, стороною позивача були дотримані положення постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022р. за № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану».
Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, а тому суд приходить до висновку, що цій частині вимог позов також підлягає частковому задоволенню, а саме з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню:
- три відсотки річних у розмірі по 825,05 грн.;
- інфляційні втрати, у розмірі по 4119,88 грн.;
Не підлягають задоволенню вимога позивача про стягнення на його користь 41,0 грн. - витрати з отримання відомостей з Державного реєстру речових прав, оскільки зазначені витрати не пов`язані з розглядом справи.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з кожного з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 1514,0 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12,13, 76-81, 89, 133, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 274, 280, 282, 352, 354, 355 ЦПК України; ст. ст. 322, 509, 525, 526, 610, 612, 625 ЦК України, ст. ст. 64, 66, 67, 68, 162 ЖК України; ст. ст. 20, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суд, -
в и р і ш и в :

Позов Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (код ЄДРПОУ: 03327664, місцезнаходження: м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 1-А) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги; стягнення трьох відсотків річних; стягнення інфляційних втрат - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» суму заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення, з урахуванням інфляційних втрат та трьох відсотків річних у розмірі 12749 /дванадцять тисяч сімсот сорок дев`ять/ грн. 53 коп.; судовий збір у розмірі 1514,0 /одна тисяча п`ятсот чотирнадцять/ грн. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» суму заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення, з урахуванням інфляційних втрат та трьох відсотків річних у розмірі 12749 /дванадцять тисяч сімсот сорок дев`ять/ грн. 53 коп.; судовий збір у розмірі 1514,0 /одна тисяча п`ятсот чотирнадцять/ грн.
В решті позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду складено 23 лютого 2026р.

Суддя: