УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №296/12792/25 Головуючий у 1-й інст. Шимон Л. С. 
Номер провадження №33/4805/749/26
Категорія ч.1ст.130 КупАП Доповідач Рябенька Т. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2026 року м.Житомир 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Рябенька Т.С., за участі секретаря судового засідання Хрус С.А., адвоката Колупаєва Валерія Вікторовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Колупаєва Валерія Вікторовича на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 26 лютого 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановила:

Постановою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 26 лютого 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду 31.10.2025 року о 23 год 10 хв. в м. Житомирі, по вул. Корольова, 39 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Tesla Model Y д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 0297 та в закладі охорони здоров`я в КНП «ОМСЦ» Житомирської обласної ради ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду адвокат Колупаєв В.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, посилаючись на неврахування всіх обставин справи. Зазначає, що протокол на який посилаються працівники поліції та суд першої інстанції не може бути належним та допустимим доказом, оскільки він протирічить дійсним обставинам справи, так як відеозапису керування ОСОБА_1 та його зупинки працівники поліції не надали. Відеозапис є не безперервним. Акт огляду на стан сп`яніння не містить дати, часу та місце складання. Крім того, викликана на місце складання протоколу невідкладна швидка медична допомога 31.10.2025 близько 23 год. 30 хв. не зафіксувала будь-яких ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції. Посилається на те, що письмові пояснення громадянина ОСОБА_2 від 01.11.2025 року, які додані до матеріалів, не можуть бути належними та допустимими доказами по даній адміністративній справі, оскільки були надані після складання адміністративного протоколу ЕПР1 №499806 від 31.10.2025 року, який був складений в 23 год. 48 хв. 31.10.2025 року на вул. Перемоги, 1 м. Житомира. Вважає рапорт працівника поліції від 31.10.2025 року, на який суд посилається в своїй постанові не може бути однозначним доказом винуватості ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні. Також, на думку адвоката, не може бути належним та допустимим доказом по даній справі направлення ОСОБА_1 , на медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння КНП «ОМСУ» ЖОР від 31.10.2025 року, оскільки вказане направлення складається тоді коли особа бажає пройти такий огляд у вказаному медичному закладі. Зазначає, що транспортний засіб та документи у ОСОБА_1 не вилучались, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався, після складання працівниками поліції протоколу ЕПР1 №499806 від 31.10.2025 року ніхто його не затримував. В протоколі про адміністративне правопорушення запис про тимчасове затримання автомобіля чи його вилучення відсутній. Вважає, що останній не перебував у стані алкогольного сп`яніння та такий стан об`єктивно не було виявлено працівниками поліції. Зазначає, що до військовослужбовців діє спеціальний порядок їх огляду на стан сп`яніння, визначений приписами ст.266-1 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення адвоката особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст. 251 КУпАП.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.
Так, з протоколу по адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 499806 від 31.10.2025 року, вбачається що 31.10.2025 року о 23 год 10 хв в м. Житомирі, по вул. Корольова, 39 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Tesla Model Y д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 0297 та в закладі охорони здоров`я в КНП «ОМСЦ» Житомирської обласної ради ОСОБА_1 відмовився. 

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у закладах охорони здоров`я.
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно вимог ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 499806 від 31.10.2025 року, із відміткою про відмову ОСОБА_1 від підпису в протоколі та отримання його копії; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, виписаного на ім`я ОСОБА_1 , в зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не проводився, в зв`язку з відмовою; письмовим направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31.10.2025 року, виписаного на ім`я ОСОБА_1 , в зв`язку із виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд ОСОБА_1 в КНП «ОМСЦ» Житомирської обласної ради не проводився, ОСОБА_1 до медичного закладу не доставлявся; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 01.11.2025 року, згідно яких останній зазначає про те, що 31.10.2025р. близько 22 год 20 хв рухався на транспортному засобі по вул. Володимирівській, попереду нього рухався автомобіль червоного кольору Tesla Model Y д.н.з. НОМЕР_1 . Виїхавши на вул. Троянівську, водій почав перешкоджати йому в русі, «підрізаючи» його та здійснюючи небезпечні маневри. Відкривши вікно, почув нецензурну лексику в свій бік та погрози від водія вказаного автомобіля. Виїхавши на вул. Перемоги, вказаний автомобіль знову почав «підрізати», внаслідок чого він, водій ОСОБА_2 , зупинився, вийшов з авто, до нього підбіг водій вказаного автомобіля та вдарив його, після чого зав`язалася сутичка. Після виклику 102 водій даного автомобіля сів в машину та поїхав в напрямку вул. Чуднівська; рапортом поліцейського взводу №1 роти №2 БУПП в Житомирській області ДПП сержанта поліції О. Ковальчука від 31.10.2025 року, згідно якого 31.10.2025р. під час несення служби в складі екіпажу Граніт 101 на службовий планшет отримали виклик "Порушення ПДР" за адресою у м. Житомирі, вул. Перемоги, 1. Оперативно прибувши за вказаною адресою, поспілкувавшись із заявником ОСОБА_2 , останній повідомив, що щойно водій автомобіля Tesla Model Y д.н.з. НОМЕР_1 червоного кольору проїхав на заборонений сигнал світлофору, на зауваження заявника та інших осіб вийшов з автомобіля та вчинив бійку, перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, після чого поїхав в напрямку Корбутівки. В подальшому, було обстежено вул. Перемоги, вул. Чуднівську, вул. В. Бердичівську, вул. Корольова. Даний автомобіль, а саме Tesla Model Y д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 було виявлено та зупинено екіпажем Граніт 104 за адресою у м. Житомирі, вул. Корольова, 39 та передано екіпажу Граніт 101. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 0297 та в закладі охорони здоров`я КНП «ОМСЦ» Житомирської обласної ради ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України. В подальшому, відносно водія ОСОБА_1 було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у ОСОБА_2 відібрано пояснення. Подія фіксувалася на портативні відеореєстратори; відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського, безпосереднього оглянутого та дослідженого в судовому засіданні 26.02.2026 року.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Надавши таким доказам належну оцінку, суддя місцевого суду дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП складений за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395. 
Доводи апеляційної скарги відносно того, що протокол протирічить дійсним обставинам справи, спростовується наявним у матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери працівника патрульної поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 беззаперечно та без примусу з боку працівників поліції відмовився від законної вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння як за допомогою технічних засобів так і в закладі охорони здоров`я. При цьому, ОСОБА_1 було попереджено про наслідки ухилення від проведення огляду та належним чином роз`яснені права та обов`язки.
З відеозапису вбачається, що екіпажем патрульних 101 за датою та часом фіксації 31.10.2025р. 23 год 08 хв по службовій рації повідомляється про рух попереду транспортного засобу Tesla Model Y д.н.з. НОМЕР_1 (згідно орієнтування, отриманого на службовий планшет), водієві вказаного автомобіля надається сигнал про зупинку, автомобіль рухається в районі Ботанічного саду, екіпаж потребує допомоги. В подальшому, вказаний автомобіль зупинено, за кермом водій ОСОБА_1 , надав документи для перевірки. За повідомленням поліцейського, автомобіль зупинено на підставі п. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», згідно отриманого орієнтування про рух вказаного транспортного засобу, водій якого з явними ознаками алкогольного сп`яніння. З пояснень водія ОСОБА_1 , «їду додому». З приводу повідомлення на лінію 102 заявника, ОСОБА_1 пояснив, що «на Перемоги мене «підрізав» Форд, водій був з пасажирами (дівчатами), була бійка, мені подерли око, дівчата нас розборонили і я уїхав звідти, а водій викликав на мене поліцію». ОСОБА_1 зазначає, що з 2012 року в армії, коли він бачить поліцейських, його «клинить, ще годік два будете теж там». На запитання поліцейського з приводу вживання ним алкоголю, ОСОБА_1 надав відповідь «сьогодні ні, а вчора да». Працівником поліції зазначається про виявлення у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці), в зв`язку із чим пропонує водієві пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки, на що ОСОБА_1 відмовився, виявив бажання пройти такий огляд в медичному закладі. Зазначив, що в нього є посвідчення, що він інвалід. Працівником поліції повідомлено водія про необхідність закрити свій автомобіль та присісти до службового автомобілю, з метою слідування до закладу охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 зазначив про те, що «сідайте за кермо мого автомобіля і так ми їдемо». Працівником патрульної поліції надається роз`яснення змісту процедури та встановленого (визначеного) порядку проходження такого огляду, зокрема, звертається увага на те, що водій слідує на огляд разом з екіпажем патрульних, свій автомобіль закриває та залишає на місці. Після отримання роз`яснень щодо порядку та процедури, ОСОБА_1 зазначає про те, що «ні, тоді я роблю по –другому: я визиваю швидку, я військовий, мене везуть в шпиталь і там я здаю кров». Працівником поліції надається роз`яснення щодо проходження такого огляду водіями в закладі охорони здоров`я, яким надано право проведення такого огляду, а саме КНП «ОМСЦ» Житомирської обласної ради, при цьому інспектором поліції роз`яснюються наслідки такої відмови, шляхом складання протоколу за відмову від проходження огляду. Відповідь ОСОБА_1 «ну тоді приймайте відмову, я звоню в 102». Водія повідомлено про складання відносно нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову від проходження огляду, роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Від підпису в протоколі, отримання копії протоколу ОСОБА_1 відмовився.
Крім того, з відеозапису поведінка ОСОБА_1 некоректна, по приїзду швидкої, коли поліцейський зачитує протокол, останній зачиняє двері швидкої, ігнорує поліцейського, вказує поліцейському, що ти «сам п`яний». Постійно зазначає, що військовий. Зазначає, покажіть свою бодікамеру і починає сам знімати на телефон, запитує, де свідки. Факт керування транспортним засобом водієм не заперечувався.
Такі обставини стпростовують доводи захисника про те, що ОСОБА_3 не здійснював керування транспортним засобом.

Доводи захисника про те, що відеозапис є не безперервним, є необгрунтованим.
Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» технічні засоби відеофіксації застосовуються поліцейськими з метою фіксації визначених процесуальних дій і не передбачають обов`язку здійснення безперервного запису протягом усього часу несення служби. Сам по собі факт відсутності відеозапису у певні проміжки часу не свідчить про незаконність дій працівників поліції за умови, що наявними матеріалами підтверджено фіксацію ключових обставин, зокрема пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння, результатів такого огляду або факту відмови від його проходження.
Крім того, складання протоколу про адміністративне правопорушення є письмовою процесуальною дією технічного характеру, що може тривати певний час. Відсутність повної відеофіксації безпосереднього процесу оформлення документів не є істотним порушенням вимог закону, оскільки визначальним є належна фіксація факту правопорушення та роз`яснення особі її процесуальних прав і обов`язків.
Із дослідженого відеозапису вбачається, що особа чітко та однозначно відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як із використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки, так і в умовах медичного закладу.
Крім того, на наявних фрагментах відеозапису поведінка особи та працівників поліції є послідовною та логічно узгодженою, викладені обставини події залишаються незмінними. Відтак наявність перерв у відеофіксації не спростовує встановлених фактичних обставин та не впливає на доведеність складу адміністративного правопорушення.
Щодо доводів про те, що акт огляду не містить дати, часу та місця складання, слід зазначити наступне. Відсутність у паперовому акті дати, часу або місця його складання повністю нівелюється сукупністю інших доказів у справі. Зокрема, ці дані чітко зафіксовані на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, що дозволяє ідентифікувати подію в часі та просторі.
Посилання на висновок бригади швидкої медичної допомоги від 31.10.2025 є безпідставним, оскільки лікарі ЕМД прибули для надання невідкладної допомоги, а не для проведення спеціалізованого медичного огляду на стан сп`яніння.
Відповідно до Інструкції №1452/2747, такий огляд проводиться лише у закладах охорони здоров`я лікарями, що пройшли спеціальну підготовку, з використанням сертифікованого обладнання. Тому відсутність запису про сп`яніння у документах швидкої допомоги не спростовує наявність клінічних ознак, зафіксованих поліцейським, та не замінює собою офіційний висновок за результатами встановленої законом процедури.
Доводи про відсутність на відеозаписі видимих ознак сп`яніння є суб`єктивним оціночним судженням і не спростовують факт вчинення правопорушення. Відеозапис нагрудної камери за своєю технічною природою не може повноцінно передати всі фізіологічні реакції організму, які фіксує поліцейський при безпосередньому контакті з особою. 
Відповідно до положень Інструкції №1452/2747, наявність ознак (зокрема, запаху алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка що не відповідає обстановці) вже є достатньою законною підставою для проведення огляду.
Твердження про те, що запах з порожнини рота міг бути викликаний підвищеним рівнем ацетону, мають характер припущення і не підтверджені жодними медичними документами (довідкою про хронічні захворювання, діабет тощо), наданими в момент зупинки або під час розгляду справи. Більше того, саме для розмежування патологічних станів організму від алкогольного сп`яніння водієві було запропоновано пройти огляд за допомогою технічного засобу «Драгер» або у медичному закладі. 
Відмова ОСОБА_1 від проходження такого огляду позбавила його можливості документально підтвердити версію про «ацетон», а отже, склад правопорушення за ст. 130 КУпАП є закінченим з моменту такої відмови, незалежно від фактичної наявності чи відсутності стану сп`яніння.
Щодо доводів про неналежність пояснень свідка ОСОБА_2 , слід зазначити наступне. 
Той факт, що письмові пояснення датовані 01.11.2025 року, лише через кілька годин після складання протоколу, не свідчить про їхню недопустимість. Процес оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП є тривалим і часто виходить за межі однієї календарної доби, що є технічною особливістю процедури фіксації. Пояснення свідка є невід`ємною частиною зібраних доказів, які підтверджують обставини, зафіксовані в протоколі, та подаються до суду в єдиному пакеті матеріалів справи.
Твердження про «неприязні стосунки» між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають характер суб`єктивного захисного припущення. Відсутність протоколів щодо «неправомірних дій» ОСОБА_1 стосовно свідка лише підтверджує, що свідок діяв як законослухняний громадянин, повідомивши про ознаки сп`яніння у водія, а не мав на меті особисту помсту. Більше того, показання свідка повністю корелюються з відеозаписом нагрудних камер поліцейських та ознаками сп`яніння, зафіксованими в акті огляду. 
Згідно з усталеною судовою практикою, сумніви у неупередженості свідка не можуть бути підставою для ігнорування його свідчень, якщо вони підтверджуються іншими об`єктивними доказами у справі.
Також рапорт поліцейського не є беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 , але судом першої інстанції він оцінений разом з протоколом, актом огляду, відеозаписом нагрудної камери.
Твердження про те, що направлення на медичний огляд до КНП «ОМСУ» ЖОР є неналежним доказом через відсутність «бажання» водія, ґрунтується на хибному тлумаченні норм права.
Згідно з ч. 2 та ч. 3 ст. 266 КУпАП, а також п. 7 Розділу І Інструкції №1452/2747, направлення водія до закладу охорони здоров`я здійснюється поліцейським у двох рівнозначних випадках: якщо водій не згоден з результатами огляду, проведеного на місці за допомогою «Драгера»; якщо водій відмовляється від проведення огляду на місці зупинки за наявності у нього ознак сп`яніння.
Таким чином, видача направлення є не «послугою за бажанням водія», а обов`язковим процедурним кроком поліцейського для забезпечення права особи на об`єктивний огляд у лікаря. Наявність у матеріалах справи підписаного направлення свідчить про те, що поліція виконала свій обов`язок і надала ОСОБА_1 законну можливість спростувати підозру у сп`янінні в умовах стаціонару. Факт того, що ОСОБА_1 , отримавши направлення, не пройшов огляд або відмовився від нього у лікаря, лише підтверджує склад правопорушення (відмову від медичного огляду), а не робить сам документ направлення недопустимим доказом.
Доводи про те, що невідсторонення від керування та невилучення посвідчення водія свідчать про відсутність стану сп`яніння, є необґрунтованими. 
Згідно зі ст. 130 КУпАП, відповідальність настає за сам факт керування у стані сп`яніння або за відмову від проходження огляду. Склад цього правопорушення є формальним і не залежить від того, чи були застосовані до особи заходи забезпечення провадження, такі як тимчасове вилучення посвідчення водія (ст. 265-1 КУпАП) або затримання транспортного засобу (ст. 265-2 КУпАП).
Відсутність запису про затримання авто в протоколі свідчить лише про те, що поліція не вважала за необхідне застосовувати цей крайній захід, але це жодним чином не спростовує зафіксовані в акті огляду ознаки сп`яніння або факт відмови водія від медичного обстеження. Таким чином, процесуальна поведінка поліцейських після складання протоколу не може бути доказом невинуватості особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Та обставина, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем і поліцейські зобов`язані були залучити військову службу правопорядку відповідно до вимог ст. 266-1 КУпАП, не спростовує наявності в його діях ознак адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого він несе відповідальність як загальний суб`єкт правопорушення. 
Згідно з судовою практикою, встановлення наявності ознак сп`яніння належить до виключних повноважень працівників поліції. Поліцейський самостійно виявляє та оцінює ці ознаки на місці зупинки.
Як вбачається з матеріалів справи ці ознаки були вказані поліцейським відповідно до вимог спільного наказу МВС та МОЗ № 1452/735.
В Акті огляду на стан сп`яніння та в самому Протоколі про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП ці ознаки вписані (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці), а тому це вважається належною конкретизацією обставин справи.
З відеозапису з нагрудної камери поліцейського на відео зафіксовано, що поліцейський вголос озвучує водію ОСОБА_1 конкретні ознаки "від вас чути запах алкоголю", а тому це є беззаперечним доказом конкретизації.
Стаття 266-1 КУпАП дійсно передбачає особливості огляду військовослужбовців, але захист помилково трактує її як заборону поліції діяти самостійно.
Поліція має повне право проводити огляд водія на місці зупинки, якщо він керує транспортним засобом, незалежно від його статусу, оскільки правила дорожнього руху є єдиними для всіх.
Вирішуючи питання про кваліфікацію дій військовослужбовця, який керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та/або відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, крім іншого, суд в кожному конкретному випадку має встановлювати факт виконання обов`язків військової служби на момент вчинення діяння з урахуванням положень частини четвертої статті 24 Закону №2232-ХІІ.
Натомість у разі невстановлення судом факту виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби під час керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або відмови від проходження огляду на стан сп`яніння дії військовослужбовця мають кваліфікуватися за ст. 130 КУпАП, а його огляд на стан сп`яніння має здійснюватися за правилами ст.266 цього Кодексу.
Доказів, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Збройних Сил України та інших військових формувань чи виконував обов`язки військової служби суду не надано.
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано.
Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування чи зміни постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя 
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу адвоката Колупаєва Валерія Вікторовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Корольовського районного суду м. Житомира від 26 лютого 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Т.С. Рябенька