Справа № 933/119/26
Провадження № 2/933/34/26

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року селище Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області 
у складі:
головуючого - судді Попович І.А.
за участі:
представника позивача - Кириченка О.О.
секретарів
судового засідання - Осадчої Л.В., Камака О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду селища Олександрівка цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до Олександрівської селищної ради Краматорського району Донецької області про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

21.01.2026 року представник позивача звернувся до Олександрівського районного суду Донецької області, в інтересах ОСОБА_2 , до Олександрівської селищної ради Краматорського району Донецької області про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом.
22.01.2026 року ухвалою судді було відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження, та призначено по справі підготовче судове засіданняна 17 лютого 2026 року о 08:30 год., за результатами якого підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до розгляду на 11 березня 2026 року.

В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с. Яковлівка Олександрівського району Донецької області, у віці ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 . В зв`язку зі смертю останньої на території Олександрівської селищної ради Краматорського району Донецької області відкрилася спадщина, до складу якої увійшло наступне нерухоме майно:
- житловий будинок (з надвірними побудовами та господарськими спорудами) за № НОМЕР_1 , який розташований по АДРЕСА_1 ;
- земельної ділянки з призначенням для ведення особистого селянського господарства розміром 0,5324 га, кадастровий номер 1420388003:00:000:0054, розташованої за адресою знаходження спірного житлового будинку,
- земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) розміром 0,25 га, кадастровий №1420388003:00:000:0051, розташованої за адресою знаходження спірного житлового будинку.
По своїй смерті спадкодавець заповіту не лишила.
Позивач є сином спадкодавця та відповідно до положень статті 1261 Цивільного кодексу України спадкоємцем своєї померлої матері за першою чергою спадкування за законом.
З метою реалізації свого законного права на спадкування за законом спадкового майна після смерті матері позивач звернувся до державного нотаріуса Олександрівської державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, на підставі чого нотаріусом була заведена спадкова справа за № 72/2006. За результатами розгляду поданих позивачем документів нотаріус видала позивачеві відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначені вище земельні ділянки. Щодо спірного житлового будинку 14.10.2024 року нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дії, відповідно до положень якої позивачу було відмовлено у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок з причин ненадання позивачем правовстановлюючих документів, які б підтверджували належність вказаного спадкового майна спадкодавцю.
Позивач по справі має впевненість, що правовстановлюючі документи на спірний житловий будинок не були отримані спадкодавцем з наведених вище обставин.
Позивач по справі стверджує, що будівництво спірного домоволодіння було розпочато його батьками в 1962 році на виділеній для цих цілей земельній ділянці, яка в подальшому була приватизована спадкодавцем в 1998 році. В 1988 році спірне домоволодіння, яке на той момент мало адресу: АДРЕСА_2 , було проінвентаризоване БТІ м. Краматорська, про що свідчить відповідний технічний паспорт, на титульному аркуші якого власником домоволодіння зазначений батько позивача.
Згідно з даними книги погосподарського обліку (форма №1) за 2024-2028 роки спірне домоволодіння числиться за позивачем. При цьому позивач має впевненість, що в архівних погосподарських книгах, які велися відповідачем ще за життя спадкодавця, спірне домоволодіння числилось саме за його матір`ю. 
Позивач стверджує, що інші спадкоємці, які б прийняли, чи мали б намір прийняти спірне спадкове майно за законом - відсутні. Так, батько позивача ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ; інші спадкоємці першої черги чотири рідні сестри і рідний брат позивача – відмовились від свого права на спадкування на користь позивача.

Просить визнати за ним право приватної власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок (з надвірними побудовами та господарськими спорудами) за АДРЕСА_1 .

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та просив їх задовольнити, надавши пояснення, відповідні викладеним в позові. Зазначив, що позивач виїхав, зі своїми права обізнаний, бажає щоб його інтереси представляв представник.

Представник відповідача - Олександрівської селищної військової адміністрації Краматорського району Донецької областіу судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без їхньої участі, заперечень проти задоволення позову немає (а.с.56). 

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи і докази у їх сукупності, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. 

ІНФОРМАЦІЯ_4 , у віці 82 років, у с. Яковлівка Олександрівського району Донецької області померла громадянка ОСОБА_3  (а.с.14).
Померла є матір`ю позивача (а.с.12). 
Батько позивача ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.13).
14.11.2024 року нотаріус Олександрівської державної нотаріальної контори видав позивачеві відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) розміром 0,25 га, кадастровий №1420388003:00:000:0051, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка входить до складу спадкового майна (а.с.30,31,32).
15.11.2024 року нотаріус Олександрівської державної нотаріальної контори видав позивачеві відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку земельної ділянки з призначенням для ведення особистого селянського господарства розміром 0,5324 га, кадастровий номер 1420388003:00:000:0054, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка входить до складу спадкового майна (а.с.33,34,35).
14.10.2024 року нотаріусом була прийнята постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дії, відповідно до положень якої позивачу було відмовлено у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок з причин ненадання позивачем правовстановлюючих документів, які б підтверджували належність вказаного спадкового майна спадкодавцю (а.с. 36).
За даними технічної інвентаризації спірного домоволодіння житловий будинок та інші господарські будівлі та споруди було побудовано у 1962 році; а літній душ, вбиральню та погріб - у 1991 році (а.с.16-19).
Відповідно до довідки БТІ за №679 від 27.11.2024 року, станом на 01.01.2023 року право власності на спірне домоволодіння зареєстроване не було (а.с.26).
За даними погосподарської книги житловий будинок, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , значиться за ОСОБА_2 , також зазначено, що ОСОБА_3 (власник) померла (а.с.27-29).

Правовідносини, які склалися між сторонами стосуються визнання права власності в порядку спадкування за законом.
До правовідносин, які склались між сторонами підлягають застосуванню наступні норми права.

За вимогами ст. 1216 ЦК України,  спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК).
До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.
До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом (ст. 1225 ЦК).
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ст. 1268 ЦК). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ст. 1269 ЦК). Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними (ст. 1278 ЦК).
Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
За вимогами ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ч. 3 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).
Відповідно до вимог зазначених в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.1999 року за № 12/5-126 «Щодо оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію», по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається бюро технічної інвентаризації (до врегулювання цього питання законодавчими на нормативними актами). 

Таким чином, оскільки у позивача відсутній правовстановлюючий документ, підтверджуючий право власності спадкодавця на житловий будинок АДРЕСА_1 , право власності на нерухоме майно підлягає захисту, відповідно до вимог ст. 392 ЦК України.
Суд дійшов до висновку, що житловий будинок був збудований та належав спадкодавцю, незалежно від відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем.  
Житловий будинок побудований в 1962 році, має задовільний стан і є придатним для проживання (а.с.24,25). 

Розглянувши вимоги позивача та її представника про визнання права власності на спірний будинок в порядку спадкування, суд вважає, що вони підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом після померлої матері, позивач, відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України, прийняв спадщину, спадковий будинок був побудований у 1962 році.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1225, 1269, 1278 ЦК України, п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, листа Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.1999 року за № 12/5-126 «Щодо оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію», та керуючись ст. ст. 2, 13, 77, 81, 128, 263-265 ЦПК України, суд,- 

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги представника позивача ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до Олександрівської селищної ради Краматорського району Донецької області про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Яковлівка Олександрівського району Донецької області, РНОКПП НОМЕР_2 , право приватної власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок (з надвірними побудовами та господарськими спорудами) за АДРЕСА_1 .

Рішення ухвалено у приміщенні суду та проголошено його вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 11 березня 2026 року.
Повний текст рішення складено 20 березня 2026 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Олександрівська селищна рада Краматорського району Донецької області, повноваження якої виконує Олександрівська селищна військова адміністрація Краматорського району Донецької області, юридична адреса: вул. Центральна, 15А, селище Олександрівка Краматорського району Донецької області, ЄДРПОУ - 04341519.

Суддя Олександрівського
районного суду Попович І.А.