ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/15029/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Шепелюка В.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, 

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Волинській області (далі – ГУ ДПС у Волинській області) звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 16445,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач відповідно до вимог статті 16 Податкового кодексу України (далі – ПК України) зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом. Такий обов`язок відповідач не виконує та за ним обліковується податковий борг у загальному розмірі 16445,00 грн в тому числі з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (далі – ПДФО) в сумі 12650,00 грн та з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (далі – військовий збір) у сумі 3795,00 грн. З метою погашення податкового боргу була сформована та надіслана відповідачу податкова вимога від 07 жовтня 2025 року №0010114-1304-0320, проте вказані заходи не спричинили погашення податкового боргу. 
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).
Копію зазначеної ухвали відповідач отримав 17 грудня 2025 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, проте у встановлений строк відзив на позов не подав, як і будь-які докази у спростування позовних вимог (а.с.22).
Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у позові, суд встановив такі обставини.
Станом на 12 листопада 2025 року за відповідачем ОСОБА_1 обліковується податковий борг у загальному розмірі 16445,00 грн, в тому числі з ПДФО в сумі 12650,00 грн, з військового збору в сумі 3795,00 грн, про що зазначено в довідці про наявність заборгованості по платежах до бюджету (а.с.3), в розрахунку сум податкового боргу (а.с.4) та підтверджується відомостями облікової картки платника по вказаних платежах (а.с. 12-13).
Податковий борг з ПДФО, виник у зв`язку з несплатою самостійно задекларованих платником грошових зобов`язань за декларацією за 2024 рік від 16 вересня 2025 року №9429746696 в сумі 12650,00 грн по терміну сплати 16 вересня 2025 року (а.с.8-11).
Податковий борг з військового збору виник внаслідок несплати самостійного нарахування податкових зобов`язань, згідно з поданою податковою декларацією від 16 вересня 2025 року №9429746696 в сумі 3795,00 грн по терміну сплати 16 вересня 2025 року.
Отже, загальна сума боргу становить 16445,00 грн.
Позивач відповідно до статті 59 ПК України надіслав відповідачу за податковою адресою рекомендованим листом з повідомленням про вручення податкову вимогу за формою “Ф” від 10 жовтня 2025 року №0010114-1304-0320, яка була вручена 15 жовтня 2025 року (а.с.5-6).
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.
Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, а згідно із пунктом 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Відповідно до підпунктів 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України у цьому Кодексі поняття вживаються в такому значенні:
грошове зобов`язання платника податків – сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня;
податковий борг – сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Пунктом 38.1 статті 38 ПК України передбачено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Як установлено пунктом 57.1 статті 57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом пункту 46.2 статті 46 ПК України податковою декларацією, розрахунком є документ, що подається платником податків контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання.
Згідно з пунктом 56.11 статті 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.
Отже, визначивши самостійно у податкових деклараціях про майновий стан і доходи суми податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору відповідач мав обов`язок їх сплатити до бюджету у визначені ПК України строки. Несплачені своєчасно податкові зобов`язання набули статусу податкового боргу.
За приписами пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.4 статті 59 ПК України).
Відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Доказів оскарження податкової вимоги від 07 жовтня 2025 року №0010114-1304-0320 або сплати вказаної у ній суми податкового боргу відповідач не надав.
Згідно із пунктом 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Пунктом 95.2 статті 95 ПК України визначено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що оскільки за відповідачем обліковується податковий борг у сумі 16445,00 грн, щодо наявності та розміру якого відповідач не подав до суду відзиву та не надав доказів його сплати, вжиті контролюючим органом заходи не призвели до його погашення, тому позовні вимоги підлягають до задоволення у спосіб прийняття рішення про стягнення з відповідача податкового боргу у вказаному вище розмірі.
Керуючись статтями 9, 72-77, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, майдан Київський, будинок 4, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи 44106679) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід бюджету податковий борг у сумі 16445,00 грн (шістнадцять тисяч чотириста сорок п`ять грн 00 коп.).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В. Л. Шепелюк