Справа №751/704/26
Провадження №3/751/496/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2026 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого судді Топіхи Р.М.,
за участю: секретаря судового засідання Островської А.С.,
захисника особи, щодо якої складені протоколи, ОСОБА_1 – адвоката Бредюка О.М.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
16 січня 2026 року о 16 годині 12 хвилин у місті Чернігові,
вул. Івана Богуна, 41, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 28 грудня 2021 року на строк 10 років. Правопорушення вчинено повторно протягом року, що підтверджується постановою серії ЕНА 4839622 від 29 травня 2025 року про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 126 КУпАП, чим водій порушив вимоги п. 2.1.а) Правил дорожнього руху. 
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР 1
№ 568255, 16 січня 2026 року о 16 годині 12 хвилин у місті Чернігові,
вул. Івана Богуна, 41, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia» з державним номерним знаком НОМЕР_1  з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродною блідістю обличчя, звуженими зіницями очей, які не реагують на світло, поведінкою, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі ЧОПНЛ у лікаря-нарколога відмовився, чим водій порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. Правопорушення вчинено повторно протягом року.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
З огляду на викладене, суд вважає за доцільне об`єднати адміністративні матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Чернігівській області про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, в одне провадження.
У судове засідання особа, щодо якої складений протокол,
 ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у передбаченому законом порядку.
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Бредюк О.М. подав письмові пояснення, які підтримав в судовому засіданні, та просив адміністративні матеріали щодо ОСОБА_1 об`єднати в одне провадження. Також зазначив, що його позиція з ОСОБА_1 є погодженою, тому не заперечував проти проведення судового розгляду за відсутності
 ОСОБА_1 . Пояснив, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнає. Факт керування
 ОСОБА_1 транспортним засобом не підтверджується жодним доказом, що є в матеріалах адміністративної справи. Згідно з відеозаписом, долученим до матеріалів справи, о 16 годині 12 хвилин 18 секунд зафіксовано виїзд автомобіля марки «Skoda Octavia» з державним номерним знаком НОМЕР_1 з прибудинкової території. О 16 годині 12 хвилин 28 секунд зафіксовано паркування на узбіччі та зупинка автомобіля. О 16 годині 12 хвилин 32 секунди на відеозаписі зафіксовано загоряння задніх стоп сигналів та одночасне відкриття передньої пасажирської двері автомобіля, з якої виходить ОСОБА_1 . Звертає увагу на те, що вікна в автомобілі сильно затоновані і неможливо побачити осіб, які сидять в автомобілі, хоча пізніше із задньої правої сторони вийшла донька ОСОБА_1 , однак побачити, що вона сидить в автомобілі об`єктивно неможливо ні на відеозаписі, ні відповідно патрульним поліцейським. Також звертає увагу, що ОСОБА_1 високого зросту і перелізти з водійського на пасажирське сидіння за 4 секунди фізично не міг. ОСОБА_1 весь час заперечував, що він керував транспортними засобом, а поліцейські при цьому навіть не перевірили чи є ще особи в автомобілі окрім ОСОБА_1 та його доньки. Поліцейські одразу почали стверджувати, що автомобілем керував ОСОБА_1 і вони бачили як він нібито перелазив в салоні автомобіля з місця водія, однак об`єктивно патрульні не могли це бачити, оскільки авто затоноване. Крім того, раніше один з патрульних, які здійснювали зупинку автомобіля був в екіпажі, який складав щодо ОСОБА_1 протокол за ст. 130 КУпАП та відповідно на відеозаписі фактично зафіксовано «полювання» даного патрульного на ОСОБА_1 . Тому вважає, що протокол серії ЕПР1
№ 568267 складено незаконно, необґрунтовано без доказів вини ОСОБА_1 , а лише на припущеннях. Вважає, що причина зупинки була названа поліцейським формально ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», а саме інформація про те, що водій даного автомобіля може перебувати в стані алкогольного або наркотичного сп`яніння, однак матеріали адміністративної справи не містять такої інформації та від кого вона надійшла. Указує на те, що працівники поліції незаконно проникли на територію приватної власності, а саме дворову територію, яка належить ОСОБА_1 . Останній неодноразово зазначав про те, що подвір`я, на якому він знаходиться це приватна територія і просив поліцейських покинути дану територію, однак патрульні в порушення закону проникли на неї та проводили на приватній території без дозволу незаконні дії по відношенню до ОСОБА_1 . Жодного протоколу як того вимагає закон складено не було. У зв`язку із чим всі наступні вимоги працівників поліції ОСОБА_1 взагалі не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини. Щодо протоколу серії ЕПР 1 № 568255, то захисник зазначив, що жодних ознак наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 не мав, вони навмисно були надумані працівниками патрульної поліції. Щодо поведінки ОСОБА_1 , то вона була нервова, оскільки його незаконно звинувачували у вчиненні адміністративного правопорушення, реакцію зіниць на світло працівники патрульної поліції у ОСОБА_1 не перевіряли, що підтверджується відеозаписом, а неприродня блідість обличчя така ж як і у поліцейських, які фігурують на відеозаписі. О 16 годині 22 хвилини 30 секунд працівник патрульної поліції пропонує ОСОБА_1 проїхати на медичний огляд. ОСОБА_1 , просить показати докази керування транспортним засобом і патрульний погоджується та йде скачувати відеозапис з відеореєстратора. Далі, скачавши відеозапис, патрульний починає демонструвати його ОСОБА_1 та разом з іншими патрульними поліцейськими в кількості 5 чоловік починає переконувати ОСОБА_1 , що останній їхав за кермом автомобіля. О 16 годині 40 хвилин (бодікамера номер 472340) працівник патрульної поліції повідомляє ОСОБА_1 , що буде складено протокол за ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду і йде, при цьому о 16 годині 40 хвилин 55 секунд (бодікамера номер 473 802) інший патрульний поліцейський повідомляє про наявність у ОСОБА_1 вже ознак алкогольного сп`яніння, при цьому були названі такі ознаки як: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння палаців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. ОСОБА_1 погоджується пройти огляд як на стан алкогольного, так і на стан наркотичного сп`яніння, і останнього доставляють до медичного закладу. Згідно акту огляду № 70 під час огляду в медичному закладі встановлено, що ОСОБА_1 тверезий, ознак сп`яніння не виявлено. Отже, всі ознаки алкогольного і наркотичного сп`яніння, які були названі працівниками патрульної поліції фактично не знайшли свого підтвердження та були спростовані під час огляду лікарем-наркологом. У подальшому ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння в даній лікарні та здав відповідні лабораторні аналізи і жодних наркотичних речовин в його організмі виявлено не було. З наведеного вбачається, що належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили факт вчинення
 ОСОБА_2 адміністративних правопорушень матеріали справи не містять, а тому вважає, що справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 підлягає закриттю.
З огляду викладене, враховуючи положення ст. 268 КУпАП, суд прийняв рішення про розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки її явка до судового засідання не є обов`язковою.
Заслухавши захисника, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов до такого висновку.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).
Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Цією ж статтею передбачено чим встановлюються ці дані. 
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п. 2.1.а) Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі  посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
За вимогами пункту п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частина 2 ст. 130 КупАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
У рішенні Європейського суду з прав людини у складі його Великої палати по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
У п. 1.10 Правил дорожнього руху визначені терміни: водій – особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії; механічний транспортний засіб – транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна.
Керування транспортним засобом – виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Крім того, Касаційний адміністративний суд Верховного Суду в постанові від 20 лютого 2019 року в справі № 404/4467/16-а зазначив, що керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.
Таким чином, керування транспортним засобом – це умисне виконання особою функцій водія, шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.
Отже, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно норм, встановлених законами держави Україна.
Згідно із пунктом 2 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від
09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі – Інструкція № 1452/735), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до пунктів 6,7 Інструкції № 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Суд безпосередньо дослідив та оцінив докази у справі, саме: - протоколи про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 568267 та № 568255 від 16 січня 2026 року; - копію постанови Новозаводського районного суду міста Чернігова від 28 грудня 2021 року у справі № 751/9038/21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП; - направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 16 січня 2026 року; - копію постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 жовтня 2025 року у справі № 751/5019/25 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; - відеозаписи до протоколів серії ЕПР 1 № 568267 та № 568255; - копію постанови серії ЕНА № 4839622 від 29 травня 2025 року про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП;
- реєстраційну картку транспортного засобу «Skoda Octavia» з державним номерним знаком НОМЕР_1 ; - рапорти інспектора взводу 1 роти № 4 БУПП в Чернігівській області ДПП від 16 січня 2026 року, а також надані захисником в судовому засіданні: - виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «ЧОПНЛ» від 16 січня
2026 року № 39, відповідно до якої на підставі самостійного звернення
16 січня 2026 року о 20 годині 40 хвилин проведено огляд ОСОБА_1 , діагноз – тверезий, ознак сп`яніння не виявлено; - копію акту медичного огляду № 70 від 16 січня 2026 року; - копію висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 16 січня 2026 року № 70; - відеозапис з мобільного телефону ОСОБА_1 .
Згідно з положеннями частин 4, 5 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції № 1452/7359 з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Враховуючи зазначене, суд приймає та враховує як допустимий доказ виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «ЧОПНЛ» від 16 січня 2026 року № 39, акт медичного огляду № 70 від
16 січня 2026 року та висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16 січня 2026 року № 70.
Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 568255 від 16 січня 2026 року зазначено такі ознаки наркотичного сп`яніння: неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці.
Однак, суд вважає, що відеозапис, наданий як додаток до протоколу, не підтверджує обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.
Із відеозапису, доданого до протоколу, вбачається, що працівниками патрульної поліції помічено транспортний засіб марки «Skoda Octavia» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який виїжджає із прибудинкової території, під`їхавши до транспортного засобу ОСОБА_1 виходить із переднього пасажирського сидіння. Відчинивши задні праві двері, забирає доньку, яка сиділа на задньому сидінні, при цьому через вікно видно, що інші особи в автомобілі, у тому числі на місці водія, відсутні. Працівник поліції повідомляє, що надійшла інформація про те, що водій даного автомобіля може перебувати в стані алкогольного або наркотичного сп`яніння. На законну вимогу пред`явити документи для перевірки, водій документів не надав, при цьому нервував. Поліцейські попросили водія стояти на місці, але ОСОБА_1 вимогу не виконав та йшов у сторону свого двору. Зайшовши на територію свого домоволодіння,
 ОСОБА_1 вимагає працівників поліції покинути дворову територію, яка належить йому. У подальшому поліцейський повідомив
 ОСОБА_1 , що вбачає у нього ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: поведінку не відповідає обстановці, зіниці очей не реагують на світло, неприродну блідість обличчя та неодноразово запропонував пройти огляд у лікаря-нарколога. Водій заперечував, що перебував за кермом автомобіля. Далі на відео вбачається, що під`їхав другий екіпаж, яким ОСОБА_1 повідомляє, що він не керував транспортним засобом та відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 , просить показати докази керування транспортним засобом і патрульний погоджується та йде скачувати відеозапис з відеореєстратора, після чого патрульний починає демонструвати його ОСОБА_1 , на що останній продовжує заперечувати те, що він перебував за кермом. Водію роз`яснено його права, у тому числі право на правову допомогу, а також наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та те, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП. Після чого, о 16 годині 41 хвилину інший працівник поліції запитує у ОСОБА_1 чи вживав він алкогольні напої, на що останній відповів, що не вживав. Працівник поліції повідомляє водію, що у нього вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці та виражене тремтіння рук, та пропонує пройти огляд на місці зупинки за допомогою алкотестеру Драгер, на що ОСОБА_1 погоджується. Під час оголошення протоколу, ОСОБА_1 повідомив, що він не відмовляється, і готовий проїхати на огляд. Від підпису і пояснень відмовився. Надалі, працівниками поліції було встановлено, що ОСОБА_1 позбавлений права керування на 120 місяців та вчинив правопорушення повторно протягом року, тому відносно нього було складено ще один протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП та в усній формі його було відсторонено від керування. 
Із відеозапису, наданого захисником, вбачається, що ОСОБА_1 знаходиться в медичному закладі разом із працівниками поліції, де пройшовши освідування на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 запитує у працівника поліції, щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, на що йому повідомлено, що у нього не вбачали ознак наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 зауважив, що оскільки вони знаходяться в лікарні, готовий пройти огляд і наркотичне сп`яніння.
Згідно з усталеною судовою практикою, описані в п. 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння водія повинні бути очевидними, а не удаваними, як у даному конкретному випадку. 
Положення статті 62 Конституції України визначають, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства» та «Коробов проти України»). Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Згідно з правовими позиціями Європейського суду з прав людини «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».
Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. «Поза розумним сумнівом» має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Для дотримання стандарту доведення «поза розумним сумнівом» недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, – є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
При цьому відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Вимога поліцейського щодо проходження водієм огляду на стан сп`яніння без фактичного встановлення цих ознак або взагалі за їх відсутності є необґрунтованою та безпідставною, не може породжувати у водія обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння, а відмова від огляду за таких обставин не може породжувати для водія негативних юридичних наслідків.
Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов до висновку, що наявні в матеріалах справи докази поза розумним сумнівом не доводять вину  ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки належних та допустимих доказів, які могли б у сукупності підтверджувати факт порушення ним вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху суду не надано.
За таких обставин провадження у справі в частині притягнення
 ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.
Разом з тим, суд дійшов до висновку про наявність в діях
 ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого
ч. 5 ст. 126 КУпАП, що підтверджується належними та допустимими доказами у справі, які повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні.
Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, відповідно до статей 34, 35 КУпАП судом не встановлено.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне накласти на
 ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Згідно із реєстраційною карткою транспортний засіб марки «Skoda Octavia» з державним номерним знаком НОМЕР_1 належить ОСОБА_3 , а тому суд не вбачає обґрунтованих підстав для оплатного вилучення зазначеного транспортного засобу.
Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 665 гривень 60 копійок.
На підставі викладеного, керуючись статтями 23, 33-35, ч. 2 ст. 130,
ч. 5 ст. 126, 245, 247, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суддя  
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративні справи № 751/704/26 та № 751/705/26 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126,
ч. 2 ст. 130, КУпАП, об`єднати в одне провадження, присвоївши справі № 751/704/26, провадження № 3/751/496/26.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині за ч. 2 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу (Отримувач коштів: ГУК у Черніг. обл /21081300; КОД ЄДРПОУ: 37972475; Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); МФО 899998; Рахунок UA528999980313070149000025001; КБКД 21081300; Призначення платежу *; 21081300).
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача Казначейство України, МФО 899998, рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).
У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.
У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова протягом десяти днів з дня її винесення. 

Суддя Р.М. Топіха