Справа № 752/3593/25
Провадження № 2-а/752/26/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

04.04.2025 року  Голосіївський районий суд м.Києва у складі:
головуючого судді Чекулаєва С.О.,
за участю секретаря Пастух З.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) учасників справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі за текстом також - позивач) звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (надалі за текстом також - відповідач) з такими позовними вимогами:
- скасувати постанову серії АВ №00004364 від 27.01.2025.

1. Процесуальні дії у справі
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2025 головуючим суддею було визначено суддю Голосіївського районного суду міста Києва Чекулаєва Сергія Олександровича.
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 10.02.2025 відкрито провадження у справі, вирішено проводити її розгляд у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, судове засідання призначено на 04.04.2025.
27.03.2025 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву.
Судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 4 ст. 229 КАС України).

2. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
Обґрунтування вимог позивача
Позивач стверджує, що винесена стосовно неї, оскаржувана постанова Державної служби України з безпеки на транспорті серії АВ №00004364 від 27.01.2025 є неправомірною, оскільки відповідач не встановив наявність напівпричепу- контейнеровоза; Укртрансбезпека неправомірно застосувала вагову норму як до звичайної вантажівки - 40 тон, в той час як повинна була застосувати збільшену вагову норму у 44 тон як до спеціалізованого контейнеровозу; за таких умови врахування правильного нормативного показника 44 тони, відсутні жодні перевищення вагових норм, а вага вантажівки становила відповідно 42,390 тони, що становить 96,3%, тобто загальна вага не перевищує передбачених законом вагових норм; контейнеровоз має конструктивні особливості, що надають йому перевагу порівняно з іншими вантажними транспортними засобами в частині тиску на дорожнє покриття, що й знайшло своє відображення у вигляді законодавчого дозволу рухатись з підвищеною межею вагових параметрів.
Враховуючи викладене, позивач вказує на відсутнє перевантаження габаритно-вагових параметрів, що виключає склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП. 

Заперечення відповідача 
У поданому до суду відзиві на позов відповідач вказав на повноваження Державної служби України з безпеки на транспорті та порядок притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами.
Зазначає, що зміст оскаржуваної постановм відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП, а основним доказом вчинення вказаного адміністративного правопорушення, є, автоматично внесені до автоматично сформованої постанови, показання технічних приладів, технічних засобів, що працюють в автоматичному режимі, та мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Відповідач стверджує, що в оскаржуваній постанові серії AB № 00004364 від 27.01.2025 зафіксовано фактичні параметри транспортно засобу: кількість вісей - 6 шт.; спарені колеса - 3 вісь; відстань між вісями 1-2: 2790 мм, 2-3: 1010 мм, 3-4: 5650 мм, 4-5: 1320 мм, 5-6: 1310 мм, навантаження на вісь 1 - 6850 кг, 2 - 3500 кг, 3 - 10900 кг, 4 - 8400 кг, 5 - 8700 кг, 6 - 8750 кг, загальна маса - 47100 кг; висота - 3.703 м.; ширина - 2.509 м.; довжина - 15.16 м..
Так, згідно інформаційної карти габаритно-вагового контролю за постановою серії AB №00004364 від 27.01.2025, загальна маса транспортного засобу скала 47100 кг., тобто з перевищенням нормативних параметрів навантаження (з урахуванням похибки пристрою) на 5,975% (2.39 тон).
Отже, розрахунок відсоткового перевищення навантаження на загальну масу виглядає так: (47100 - 40000-(10%?47100))/(40000)100%=5,975% 
В оскаржуваній постанові зазначені виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу загальна маса - 42390 кг.
На підтвердження факту фіксації руху транспортних засобів позивача через автоматичний пункт з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм, що стало підставою для притягнення його до відповідальності, а також справності технічного засобу та достовірності встановлених ним відомостей відповідач вказує, що прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM 21, WAGA-WIM35, зав. № 6, яким здійснювалась фіксація правопорушенень в автоматичному режимі, є справним та придатним до експлуатації, що підтверджується: сертифікатом відповідності №UA.TR.113-0695/15F-24 чинне до 10-09-2025; свідоцтвом про повірку підсистеми вагового контролю № 04/6039 чинне до 26-08-2025.
Відповідач також вказує, що за даними фотофіксації спеціалізований сідловий тягач на платформі для контейнерів перевозив не контейнер. Тобто, на думку відповідача, у разі, якщо в реєстраційних документах транспортний засіб вказано як «контейнеровоз», тобто як колісний транспортний засіб спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій - контейнерів, то і його експлуатація повинна відповідати як його конструкції, так і його призначенню. Звертає увагу суду на положення Міжнародної конвенції про безпечні контейнери, яка для України є чинною з 1977 року та визначає вимоги до контейнера (його розмір, маркування тощо). Вказує, що у даній справі позивачем не надано доказів використання спеціального колісного транспортного засобу контейнеровоза для перевезення контейнера із відповідним маркуванням. Відсутність контейнеру підтверджується і фотознімками, зробленими під час фіксації факту порушення.
У задоволенні позовних вимог просить відмовити у в повному обсязі.

3. Фактичні обставини встановлені судом
Суд, розглянувши наявні у справі матеріали, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 
27.01.2025 головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Солов`янчик Світланою Іванівною винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії AB № 00004364.
Згідно вказаної постанови 23.01.2025 о 17 год 28 хв., за адресою М-01, км 49+495, Київська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті WIM 21, WAGA-WIM35, зав. № 6 (серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії: № UA.TR.113-0695/15F-24 до 10-09-2025, № 04/6039 до 26-08-2025), зафіксовано транспортний засіб VOLVO FH 420, ДНЗ НОМЕР_1 з перевищенням загальної маси транспортного засобу на 5,975% (2.39 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.
В оскаржуваній постанові вказані наступні габаритно-вагові параметри транспортного засобу: кількість вісей - 6 шт.; спарені колеса - 3 вісь; відстань між вісями 1-2: 2790 мм, 2-3: 1010 мм, 3-4: 5650 мм, 4-5: 1320 мм, 5-6: 1310 мм, навантаження на вісь 1 - 6850 кг, 2 - 3500 кг, 3 - 10900 кг, 4 - 8400 кг, 5 - 8700 кг, 6 - 8750 кг, загальна маса - 47100 кг. висота - 3.703 м.; ширина - 2.509 м.; довжина - 15.16 м.; виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу: загальна маса - 42 390 кг.
Згідно копії Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 04/6039 від 26.08.2024 прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WAGA-WIM35-WIM35 (у складі Автоматичного пункту ваго-габаритного контролю «WAGA», виробник ТОВ «ТЕЛЕКОМ УКРАИНА» за результатами повірки відповідає вимогам: ДСТУ OIML R 134-1:2010 (Свідоцтво чинне до 26.08.2025).
Посилання в мережі Інтернет на вебсайт, із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент учинення правопорушення: https://wim.dsbt.gov.ua/r/a/AB00004364/.
У постанові серії AB № 00004364 від 27.01.2025 вказано, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , як відповідальна особа, допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,975% (2.39 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена частиною другою статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 гривень. 
Відповідно до наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 власником спеціалізованого вантажного сідлового тягача VOLVO FH 420, ДНЗ НОМЕР_1 є ОСОБА_1 .
Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 спеціалізований напівпричіп SCHMITZ ДНЗ НОМЕР_5 є спеціалізованим напівпричіпом - контейнеровозом (з пристроєм самовивантаження). Власником вказаного спеціалізованого напівпричіпу - контейнеровозу є Ковальжи Оксана Іванівна.
Оскаржувана постанова отримана позивачем 04.02.2025, що підтверджується поштовим відправленням №0610226480296.
Враховуючи що позовна заява була подана до суду через систему «Електронний суд» 06.02.2025, в той час, як позивач отримав оскаржувану постанову лише 04.02.2025, суд дійшов до висновку, що позивач звернувся до суду в межах строків оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення визначених статтею 289 КУпАП. 

4. Мотиви, з яких суд дійшов висновків та закон, яким керувався суд
Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про автомобільний транспорт», який визначає засади організації та діяльності автомобільного транспорту, а також Правилами дорожнього руху.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
В силу частини четвертої статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
Згідно з частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пункту 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103, передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.
Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, визначено, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси вантажних автомобілів, зокрема:
- двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом - 40 тон;
- трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом - 40 тон;
- двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - 42 тони;
- трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - 44 тони.
Відповідно до частини другої статті 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.
Частиною першої статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтею 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до статей 75 та 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.
Згідно з частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Із поданої позовної заяви вбачається, що основним аргументом позивача є те, що напівпричіп SCHMITZ ДНЗ НОМЕР_5, який рухався разом із тягачем VOLVO FH 420, ДНЗ НОМЕР_1 належать до категорії контейнеровозів, а тому, стосовно нього встановлені збільшені габаритно-вагові параметри (44 тони) в порівнянні з іншими транспортними засобами (40 тон). 
Для встановлення того чи мало місце вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП визначальним є встановлення характеристик транспортного засобу та відповідно максимально дозволених габаритно-вагових норм.
Суд зазначає, що оскаржувана постанова серії АВ №00004364 від 27.01.2025 не містить відомостей про спеціалізований напівпричіп-контейнеровоз SCHMITZ ДНЗ НОМЕР_5.
При цьому суд встановив, позивач є власником спеціалізованого напівпричепа - контейнеровоза - SCHMITZ ДНЗ НОМЕР_5, а на світлині транспортного засобу, що зроблена в момент факсації порушення чітко вбачається рух вантажного тягача у поєднанні із причіпом.
Відтак, згідно з п. 22.5 Правил дорожнього руху масою перевищення для таких транспортних засобів є перевищення понад 44 тони, що не відповідає доводам відповідача про перевищення позивачем загальної маси транспортного засобу 40 тон.
Суд встановив, що фактична маса ТЗ згідно постанови серії АВ №00004364 від 27.01.2025 з урахуванням встановленої законом похибки становить 42 390 кг.
Загальна маса транспортного засобу скала 47100 кг., а наданий відповідачем розрахунок перевищення навантаження на загальну масу виглядає так: (47100 - 40000-(10%х47100))/(40000)100%=5,975%.
Фактична маса ТЗ по постанові серії АВ №00004364 від 27.01.2025 з урахуванням встановленої законом похибки становить 42 390 кг. Відповідно розрахунок перевищення ваги становить: 42,390/44,000х100=96,34%.
За таких обставин, суд вважає, що доводи відповідача щодо перевищення позивачем маси транспортного засобу на 5,975% (2,39 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон є необґрунтованими та нічим не підтверджені, що, в свою чергу, свідчить про те, що відповідач не довів правомірність прийнятих ним рішень відносно позивача.
Суд також зауважує, що в цьому випадку відповідачем повинні враховуватись технічні характеристики транспортного засобу, зазначені у свідоцтві про його реєстрацію, а не наявність чи відсутність маркування на ньому. При цьому, склад адміністративного правопорушення становить перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, а не порушення правил безпеки вантажних перевезень в контейнері згідно з їх призначенням.
Таким чином, наявні підстави для визнання оскаржуваної постанови серії АВ №00004364 від 27.01.2025 протиправною, її скасування та закриття справи про адміністративне правопорушення.
Інші доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, жодним чином не спростовують зазначених висновків суду.
У відповідності до пункту 5 частини 1 статті 244 КАС України при ухваленні рішення суд має також вирішити питання розподілу судових витрат між сторонами. 
У відповідності до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 

На підставі статей 19, 55 Конституції України, керуючись статтями 7, 9, 14-3, 279-7 КУпАП, статтями 2, 77, 132-134, 139, 241-246, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити. 

Постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АВ №00004364 від 27.01.2025, складену відносно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) за частиною другою статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті (03150, м. Київ, вул. Фізкультури, буд.9, ЄДРПОУ 39816845,) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги на судове рішення протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя        С.О. Чекулаєв