Справа № 589/5187/23 
Провадження № 2/589/619/24 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року м.Шостка
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області в особі головуючого судді Лєвши С.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (письмове провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник – адвокат Островська Ганна Вікторівна, до ОСОБА_2 ,
- про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,  

ВСТАНОВИВ:

09 жовтня 2023 року позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник – адвокат Островська Г.В., звернулась до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дати подання позову до суду.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 (син відповідача), цей шлюб був розірваний за рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області 21 грудня 2020 року. Від цього шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після розірвання шлюбу малолітня дитина від цього шлюбу, залишилась проживати з позивачем. Батько дитини добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, хоча мав таку можливість, у зв`язку із чим ОСОБА_1 подала до суду заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_3 
14 листопада 2019 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області виданий судовий наказ про стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 15 жовтня 2019 року і до повноліття дитини. Цей судовий наказ перебуває на примусовому виконанні у Шосткинському відділі державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, однак батько дитини частково виконує рішення суду, у зв`язку із чим виникла заборгованість із сплати аліментів в розмірі 50473 грн 95 коп.
Відповідач ОСОБА_2 є бабою ОСОБА_7 . Оскільки батько дитини не має можливості сплачувати аліменти на утримання своєї дитини, позивач просить стягнути такі аліменти з матері батька дитини, тобто з баби. 
Тим паче, ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про встановлення графіку спілкування з онукою ОСОБА_8 , однак на протязі двох років, ніяким чином не намагалась поспілкуватися з онукою, навіть в телефонному режимі. 
09 листопада 2023 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у якій роз`яснено учасникам, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу роз`яснено право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.
Ухвалу про відкриття провадження разом із позовною заявою та додатками до неї було направлено рекомендованим листом з повідомленням на зареєстроване місце проживання відповідача. (а.с.43) 
05 квітня 2024 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволення позову ОСОБА_1 в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначено, що вона не досягла пенсійного віку, передбаченого чинним законодавством, пенсію за віком або будь-який інший вид пенсії не отримує. Не працює, оскільки, здійснює догляд за своєю бабою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка його потребує. Її дохід складається лише з соціальних виплат по догляду за особою з інвалідністю І групи або за престарілим, який досяг 80 річного віку, і цю державну соціальну допомогу відповідачу призначено з 12.02.2016. Тому не має фінансової можливості сплачувати аліменти на утримання онуки.
Онука ОСОБА_10 має двох батьків працездатного віку, які у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Її син ОСОБА_4 (батько дитини) сплачує аліменти на користь позивача, на утримання доньки. Заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.04.2024 відсутня.
Вважає, що позивач некоректно посилається на норми Сімейного кодексу України, якими регулюються обов`язки батьків по утриманню дитини та його виконанню, а не на відносини, що регулюють обов`язок по утриманню інших членів сім`ї та родичів, хоча заявляє позов до неї, як до баби.
Позивач пред`являє позовні вимоги про стягнення аліментів лише до неї, незважаючи на існування баби та діда по лінії позивача, і вони є працездатного віку, працюють та мають також можливість матеріально підтримувати онуку.
Крім того, ОСОБА_1 не зазначає чому вона, як мати дитини не може та з яких причин надавати дитині належне утримання та не вказує свій матеріальний, стан, не надає жодних доказів на підтвердження матеріальної потреби, а саме ці обставини є основними і визначальними в цій категорії справ.
Позивач вказує, що всі витрати по проживанню та утриманню (оплата квартири, покупка продуктів харчування та одягу, відвідування додаткових занять та розважальних центрів), тощо її з дитиною несе її чоловік - ОСОБА_11 , проте не додано до позовної заяви доказів, які б підтверджували ці обставини.
Позивач зазначає, що відповідач не цікавиться життям онуки, що не відповідає дійсності. ОСОБА_12 - її єдина онука і заради неї намагалась підтримувати гарні відносини з позивачем, але вона забороняла їм бачитися і спілкуватися, постійно знаходила причини для нарікань та претензій. Так, як позивач перешкоджає їй у спілкування з онукою, вимушена була звернутися до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовною заявою про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні онуки та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, рішення в цій справі ще не постановлено. Після переїзду позивача з дитиною до Республіки Польща взагалі втратили зв`язок, навіть по телефону, позивач забороняє їм спілкуватися з онукою. Спроба привітати онуку з днем народження ІНФОРМАЦІЯ_3 обернулася забороною у спілкуванні та черговою сваркою.
Крім цього, вважає, що заявлена позивачем вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн - надмірно завищена.
При встановленні розміру гонорару адвоката враховуються складність справи, час витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Також, в свою чергу, просить стягнути з позивача на її користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 грн. (а.с.48-53)
Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Так, із фотокопії свідоцтва про народження, серія НОМЕР_1 , виданого 22 лютого 2018 року Шосткинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 22 лютого 2018 року складено відповідний актовий запис за №67, і її батьками є: батько – ОСОБА_4 , мати – ОСОБА_6 . (а.с. 9)
Заочним рішенням ухваленим Шосткинським міськрайонним судом Сумської області 21 грудня 2020 року у справі №589/2676/20, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , розірваний. (а.с.10,11)
Як вбачається із судового наказу виданого Шосткинським міськрайонним судом Сумської області у справі №589/4339/19, 14 листопада 2019 року, із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 , стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 15 жовтня 2019 року і до повноліття дитини. (а.с.12)
Із фотокопії свідоцтва про шлюб, серія НОМЕР_2 , виданого 25 червня 2021 року Шосткинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шосткинському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), вбачається, що ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрували шлюбу 25 червня 2021 року, про що в цей день складено відповідний актовий запис №152. Прізвища після державної реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_13 , дружини ОСОБА_13 . (а.с.13)
Як вбачається із фотокопії довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів виданої Шосткинським відділом державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 16 листопада 2021 року за №89393, 27 лютого 2020 року відкрито виконавче провадження №61410999, про примусове виконання судового наказу №589/4339/19 виданого Шосткинським міськрайонним судом Сумської області у справі №589/4339/19, 14 листопада 2019 року, про стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 15 жовтня 2019 року і до повноліття дитини. Станом на 01.11.2021 наявна заборгованість зі сплати аліментів – 2570 грн 59 коп., у тому числі з дати відкриття виконавчого провадження заборгованість відсутня. (а.с.18,19)
З фотокопії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого Шосткинським відділом державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 14 вересня 2023 року за №18.17-31/79907, заборгованість зі сплати аліментів боржника ОСОБА_4 за виконавчим листом №589/4339/19 від 17.02.2020, станом на 01 жовтня 2023 року становить 50473 грн 95 коп. (а.с. 22, 23)
З фотокопії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого Шосткинським відділом державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виданого 01 квітня 2024 року за №35881, заборгованість зі сплати аліментів боржника ОСОБА_4 за виконавчим листом №589/4339/19 від 17.02.2020, станом на 01 квітня 2024 року відсутня. (а.с. 61)
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно із ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
Як вбачається з матеріалів справи аліменти на утримання дитини стягуються з батька. Із доказу який надала відповідач, заборгованість зі сплати аліментів на дитину ОСОБА_14 , станом на 01 квітня 2024 року, відсутня. Отже, можна зробити висновок, що батько дитини має можливість сплачувати аліменти на дитину, інших протилежних доказів суду не надано.
Згідно із ст. 265 СК України баба, дід зобов`язані утримувати своїх малолітніх, неповнолітніх внуків, якщо у них немає матері, батька або якщо батьки не можуть з поважних причин надавати їм належного утримання, за умови, що баба, дід можуть надавати матеріальну допомогу.
Отже, відповідно до діючого сімейного законодавства, першочерговий обов`язок утримувати неповнолітніх дітей покладається на їхніх батьків. А баба та дід зобов`язані утримувати своїх малолітніх внуків у наступних випадка: у дитини не має матері, батька або батьки з поважних причин не можуть надавати дитині належного утримання; баба, дід можуть надавати матеріальну допомогу; нужденності малолітніх або неповнолітніх внуків. 
Обов`язок по утриманню може бути покладений на діда, бабу лише як виняток у разі наявності у батьків дитини поважної причини, яка не дозволяє їм надавати таке утримання.
При цьому слід мати на увазі, що якщо внуки мають батьків, які з поважних причин не можуть надати своїм дітям належного утримання, то суд перевіряє, з яких причин батьки не можуть утримувати дітей та чи може баба, дід за своїм матеріальним становищем надавати матеріальну допомогу. Сама по собі відсутність роботи, ухилення від утримання дітей, перебування в місцях позбавлення волі, наявність фінансових зобов`язань не є поважними причинами, які б надавали право суду для стягнення з діда і баби аліментів на онуків. До поважних причин можна віднести тяжку, тривалу хворобу, каліцтво, які виключають можливість мати самостійний заробіток (дохід) тощо. Таких доказів ні стороною позивача ні стороною відповідача до суду не надано. 
Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд дійшов висновку, що позивачем в порушення вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України не надано доказів, з яких би вбачалось поважність причин не можливості нею надавати дитині належного утримання та доказів про можливість баби надавати матеріальну допомогу, а головне – відсутні докази про не можливість з поважних причин надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, батьком дитини. 
На підставі викладеного, оцінивши наявні у матеріалах справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані, не доведені, а тому є такими, що не підлягають до задоволення. 
Щодо, витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.
У відповідності до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» №5076-VI (далі - Закон №5076-VI).
Згідно із ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно із п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно із пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону №5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону №5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону №5076-VI).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При розгляді клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу суд застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційності, співмірність) та факти на підтвердження таких критерії (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг і т.п.)(Велика Палата Верховного Суду Справа №755/9215/15-ц від 19 лютого 2020 року)
Дослідивши матеріали справи, та беручи до уваги складність справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання відповідача ОСОБА_2 про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, а саме в розмірі 500 грн, тобто з позивача слід стягнути на користь відповідача за понесені судові витрати з надання професійної правничої допомоги в розмірі 500 грн. 
Щодо клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу заявленого позивачем, то у цьому випадку слід відмовити у повному обсязі, оскільки у задоволенні позову позивачу відмовлено повністю. 
Керуючись ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд,  
УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник – адвокат Островська Ганна Вікторівна, до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 500 (п`ятсот) гривень.
Відмовити позивачу у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду. 
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .  

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області       С.Л.Лєвша