справа № 156/1561/25
Провадження № 2/156/124/26
рядок статзвіту 59

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
і м е н е м У к р а ї н и
09 березня 2026 року сел.Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Бєлоусова А.Є.,
з секретарем судового засідання Степанець Т.В.,

за участі: 
позивачки ОСОБА_1 ,
представниці позивачки адвоката Білецької І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 у сел. Іваничі Волинської області цивільну справу (в порядку загального позовного провадження) за позовом ОСОБА_1 , представниця позивачки – адвокат Білецька Інна Миколаївна, до ОСОБА_2 , третя особа, котра не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – ОСОБА_3 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 через свою представницю – адвоката Білецьку І.М. звернулася до суду із позовною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.
Позивачка вказує, що вона є дочкою ОСОБА_4 , 1933 року народження. У свою чергу ОСОБА_4 є сином ОСОБА_5 , 1909 року народження. Отже, позивачка є рідною онукою ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, після його смерті відкрилась спадщина, часом відкриття якої є день смерті спадкодавця. За життя ОСОБА_5 залишив заповіт, в якому зробив розпорядження: належний йому на праві особистої власності жилий будинок, хлів, льох, та все належне йому майно заповідає після смерті своїй дочці ОСОБА_6 .. Заповіт від імені ОСОБА_5 був посвідчений ОСОБА_7 , секретарем виконкому Милятинської сільської ради Іваничівського району Волинської області, 19.05.1998, зареєстрований у реєстрі під № 46. 
Згідно з довідкою виконкому Павлівської сільської ради Володимирського району Волинської області від 14.11.2025 № 1849 ОСОБА_5 на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Як стверджує позивачка, її дід ОСОБА_5 , хоча і був зареєстрований за вказаною адресою, однак на день смерті фактично проживав разом із своєю дочкою ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 . Тож ОСОБА_6 фактично прийняла спадщину за заповітом після смерті свого батька - ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки проживала зі спадкодавцем на день його смерті, вступила в управління та володіння спадковим майном. 
ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтвердужється свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . Після її смерті відкрилась спадщина на усе майно померлої. До складу спадщини ввійшли всі права та обов`язки ОСОБА_6 , що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилась внаслідок її смерті, в тому числі і на майно, яке вона успадкувала по заповіту після ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак не оформила своїх спадкових прав. 
За життя ОСОБА_6 залишили заповіт, в якому все майно, належне їй на праві приватної власності, де б воно не було та з чого б воно не складалось, на яке вона буде мати право по закону на день смерті, в тому числі на квартиру АДРЕСА_3 , заповіла ОСОБА_1 . Заповіт від імені ОСОБА_6 посвідчений державним нотаріусом Нововолинської державної нотаріальної контори Бражнік С.А. 21.02.2002, зареєстрований за №2-607. 
Позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини до Нововолинської державної нотаріальної контори Волинської області. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Будь-які інші особи, що належали б до спадкоємців, які здійснюють спадкування за законом/заповітом після смерті ОСОБА_6 , які б звернулися протягом строку для прийняття спадщини із відповідними заявами до нотаріуса, або ж які б прийняли спадщину фактично, були на той час відсутні. Пережилого другого з подружжя немає. Щодо майна ОСОБА_6 Нововолинською державною нотаріальною конторою Волинської області заведена спадкова справа № 264/2012. У складі спадщини після ОСОБА_6 наявне нерухоме майно, право на яке вона прийняла та не оформила своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не отримала за свого життя рішення суду про встановлення факту постійного проживання її зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Зважаючи на це, позивачка змушена звернутися до суду з позовною заявою про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_6 з ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 , котра прийняла спадщину та не оформила свої спадкові права за заповітом після смерті свого батька. 
Водночас, через відсутність належних документів на підтвердження факту спільного проживання ОСОБА_6 із спадкодавцем ОСОБА_5 за адресою: квартира АДРЕСА_3 , позивачка не може реалізувати своє право на спадщину, котра залишилась після смерті ОСОБА_6 .. 
У судовому засіданні 09.03.2026 позивачка та її представниця - адвокат Білецька І.М. подану заяву підтримали, просили її задоволити із підстав, викладених у ній. 
Відповідач ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток, які він отримав особисто. Крім того, на офіційному веб-сайті "Судова влада України" розміщено оголошення, щодо виклику ОСОБА_2 в судове засідання. Однак, відповідач для участі в судовому засіданні не прибув, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву суду не надав.
Третя особа, котра не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – ОСОБА_3 для участі в судовому засіданні не прибув, однак був належно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується судовою повісткою, яку він отримав особисто; письмових почснень щодо прдемету та підстав позову до суду він не подавав. 
Ураховуючи, що відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що позивачка не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач для участі у розгляді справи не прибув, про наявність поважних причин для цього суду не повідомив, відзиву на позов не подав, наявні всі умови, визначені ст. 280 ЦПК України, необхідні для ухвалення заочного рішення.
Заслухавши пояснення позивачки, представниці позивачки, показання свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених ЦПК. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до ст. 76-83 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Разом із тим, відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
З матеріалів справи убачається, що згідно з копією свідоцтва про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками цієї особи вказано ОСОБА_4 та ОСОБА_9 (а.с. 10).
Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого Павлівською сількою радою Іваничівського району Волинської області 24.06.1986, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 уклали шлюб. Після укладення шлюбу прізвище позивачки змінено на " ОСОБА_11 " (а.с.11).
Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про дрежавну реєстрацію народження особи відповідно до ст. 126, 133, 135 Сімейного кодексу України батьками ОСОБА_4 вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_12 (а.с. 12)
Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 11.11.2025 (повторно) виконавчим комітетом Милятинської сільської ради Іваничівського району, ОСОБА_5 помер (а.с.13)
Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 11.11.2025 (повторно) виконавчим комітетом Павлівської сільської ради, ОСОБА_4 помер (а.с.14)
За життя ОСОБА_5 склав заповіт, посвідчений Милятинською сільською радою Іваничівського району Волинської області 19.05.1998, зареєстрований у реєстрі за № 46 (а.с.15), згідно з яким належний йому на праві особистої власності жилий будинок, хлів, льох, та все належне майно завідає після своєї смерті ОСОБА_6 . 
Згідно з довідкою, виданою керуючою справами виконкому Павлівської сільської ради О.М. Гусар, після смерті ОСОБА_5 спадкоємцем є ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою в АДРЕСА_4 . Спадкодавець був зареєстрований в будинку за адресою в АДРЕСА_1 до дня смерті. Пережилого другого з подружжя після смерті спадкодавця немає. Заповіт від імені ОСОБА_5 у виконавчому комітеті Павлівської сільської ради не посвідчувався. (а.с.16).
Згідно з витягом з погосподарської книги №2 за 2025 рік Павлівської сільської ради Володимирського району Волинської області будинок з надвірними будівлями і спорудами належить ОСОБА_5 (який помер), будинок розташований по АДРЕСА_1 (а.с.17).
Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 04.07.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, ОСОБА_6 померла (а.с.18).
За життя ОСОБА_6 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Нововолинської державної нотаріальної контори Бражнік С.А. 21.02.2002, зареєстрований за №2-607, яким все своє майно, належне йому на праві приватної власності, де б воно не було та з чого б воно не склалась, на яке вона буде мати право по закону на день смерті, в тому числі квартиру за АДРЕСА_3 заповіла ОСОБА_1 (а.с.19).
Згідно з повідомленням Іваничівської державної нотаріальної контори, спадкова справа щодо майна померлого ОСОБА_5 заведена під номером 220/2025. (а.с.50-53).
Згідно з повідомленням Нововолинської державної нотаріальної контори від 18.02.2026, спадкова справа щодо майна померлої ОСОБА_6 заведена під номером 264/2011. (а.с.62-89).
Допитані в судовому засіданні 09.03.2026 свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 повідомили суду, що померлий ОСОБА_5 протягом останніх 8 років до своєї смерті проживав разом із донькою ОСОБА_6 у м. Нововолинську, в квартирі доньки (адреса: АДРЕСА_2 ), донька догяладала за ОСОБА_5 до самої смерті, здійснила його поховання. Сама ОСОБА_6 померла у 2011 році.
Таким чином, із досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що ОСОБА_6 проживала однією сім`єю із своїм батьком на час відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 .
Встановлення факту, зазначеного ОСОБА_1 у позовній заяві, породжує для позивачки правові наслідки, зокрема дозволяє здійснити належне оформлення спадкових прав на майно після померлої ОСОБА_6 .
Ураховуючи наведене, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, дослідженими доказами було підтверджено той факт, що ОСОБА_6 постійно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини (станом на 06.11.2003) в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 . 

Керуючись ст. 10,12,13,19,258,259,264,265,268,280,281,282 ЦПК України, суд 

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 – задовольнити.
Установити факт постійного проживання спадкоємиці ОСОБА_6 (народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ) разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 (народився 1909 року, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на час відкриття спадщини – ІНФОРМАЦІЯ_1 в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 . 
Рішення може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після спливу встановленого законом строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано жодним з учасників справи.
У разі подання апеляційної скарги будь-ким з учасників справи рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст цього рішення суду буде виготовлений 18.03.2026.

Учасники справи:
1) позивачка –  ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ); 
2) представниця позивача – адвокат Білецька Інна Миколаївна (адреса місця здійснення адвокатської діяльності: вул. Незалежності, буд. 14-Б, сел. Іваничі, Володимирський район, Волинська область, Україна, поштовий індекс 45300; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 );
3) відповідач – ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_6 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 );
4) третя особа – ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_6 ; відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків у справі відсутні).

Головуючий у справі суддя А.Є. Бєлоусов