ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/245/26	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Ємельянової О.О. 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу 
за позовом 	Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут", 61057, м. Харків, вул. Гоголя, буд. 10 	
до 	Комунального закладу «Харківський ліцей № 149 Харківської міської ради», 61174, м. Харків, пр.-т. Перемоги, буд. 67-А 	
про	стягнення 18 155,55 грн.	
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" звернулось до Господарського суду Харківської області із позовом до Комунального закладу “Харківський ліцей № 149 Харківської міської ради” про стягнення пеню у сумі 1 085,60 грн., 3% річних у сумі 2 079,94 грн., та інфляційні втрати у сумі 14 990,01 грн.
Також, до стягнення заявлені судові витрати.
Крім того. позивачем у 2 пункті прохальної частини позовної заявлено клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем зобов`язань за договором про постачання електричної енергії споживачу № 2-5080С від 01.01.2021 року в частині повного та своєчасного розрахунку.
Ухвалою суду від 02.02.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/245/26. Клопотання позивача викладене у 2 пункті прохальної частини позовної заяви про розгляд справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін - задоволено. Розгляд справи призначений в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу 15 (п`ятнадцятиденний) строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов. Також, судом звернуто увагу сторін, що 18 жовтня 2023 року вводяться в дію зміни до Господарського процесуального кодексу України, якими визначено ОБОВ"ЯЗКОВА реєстрація та використання електронних кабінетів у ЄСІТС для визначеного кола учасників судового процесу у господарських справах. У разі звернення до суду із документом особи, яка зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, передбачається настання процесуальних наслідків. Учасники справи ЗОБОВ"ЯЗАНІ в всіх заявах, що подаються до суду, зазначати відомості про наявність або відсутність в них електронних кабінетів. З детальним порядком реєстрації Електронного кабінету можна ознайомитись у розділі 4 “Реєстрація та авторизація користувачів” Інструкції користувача Електронного суду ЄСІТС за посиланням http://bit.ly/3rKB. Зареєструвати електронний кабінет можливо за посиланням https://id.court.gov.ua
Як вбачається із матеріалів справи, відповідач у встановленому законом порядку в обов`язковому порядку не здійснив реєстрацію електронного кабінету у ЄСІТС, у зв`язку із чим, судом ухвалу суду про відкриття провадження у справі від 02.02.2026 року було направлено судом на адресу відповідача, яка зазначена позивачем у позовній заяві та яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та зазначена позивачем у позовній заяві (штрих код поштового відправлення R067092915821), та відповідно до наявних у матеріалах справи документів. ухвалу суду було вручено відповідачу 05.02.2026 року.
Згідно з пунктами 3, 4, 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Враховуючи вищевикладене, судом було належним чином повідомлено відповідача про розгляд справи у суді (отримання копії ухали суду відповідачем 05.02.206 року), проте, відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Крім того, суд приймає до уваги, що відповідачем не було виконано вимог законодавства в частині обов`язкової реєстрації у ЄСІТС.
Разом з тим, суд зазначає, що згідно з приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.
При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України від 02.05.2013 року, Папазова та інші проти України від 15.03.2012 року).
Європейський суд, щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.
Враховуючи вищевикладене, судом було вжито усіх належних заходів, щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у суді.
При цьому, як вбачається із матеріалів справи, станом на 06.04.2026 року відповідачем відзив на позов не надано, у зв`язку із чим, суд зазначає наступне.
Згідно із частиною першою статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.
Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина третя статті 13 Господарського процесуального кодексу України).
При цьому, за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.
Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі "Пономарьов проти України").
Судом також враховано, що в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Враховуючи предмет та підстави позову у даній справі, суд дійшов висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення. 
Відповідач мав достатньо часу для подання відзиву на позовну заяву, однак відповідним правом на його подання не скористався, будь-яких заперечень чи відомостей щодо викладених у позовній заяві обставин відповідачем до суду надано не було.
Таким чином, суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами.
Відповідно до статті 248 Господарського процесуального України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 року, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника.
Відповідно до пункту 10 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України одним з основних засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.
Згідно вимог статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.
При цьому, будь-яких клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до вимог статті 252 Господарського процесуального кодексу України від учасників справи не надходило.
Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд, має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Враховуючи достатність часу наданого сторонами для подання заяв по суті справи чи з процесуальних питань, суд вважає за можливе завершити розгляд справи.
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.
Як зазначає позивач, 01.01.2021 рок між Приватним акціонерним товариством "Харківенергозбут" (позивач, постачальник) та Комунальним закладом “Харківський ліцей № 149 Харківської міської ради” (відповідач, споживач) було укладено договір № 2-5080С про постачання електричної енергії споживачу.
Цей договір укладається на строк, зазначений у комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви - приєднання, яка є додатком 1 до цього договору, та сплаченого рахунку (квитанції) постачальника (пункт 13.1. договору).
Пунктом 1.1. договору, сторони погодили, що цей договір про постачання електричної енергії споживачу є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до умов цього договору. 
Згідно пункту 2.1. договору, за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.
Початком постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві - приєднання, яка є додатком 1 до цього договору (пункт 3.1. договору).
Пунктом 5.1. договору, сторони погодили, що споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицію, яка є додатком № 2 до цього договору.
Ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни. У випадках застосування до споживача диференційованих цін електричної енергії суми, вказані у рахунках, відображають середню ціну, обчислену на базі різних диференційованих цін.
Розрахунковий період за цим договором зазначений у комерційній пропозиції та, як правило, становить календарний місяць, і відповідає розрахунковому періоду за договором споживача з оператором системи розподілу / передачі (пункти 5.4.-5.5. договору).
Згідно пункту 5.7. договору, оплата рахунку постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього договору.
Підпунктом 1 пункту 6.2. сторони визначили, що споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору.
27.01.2021 року між Приватним акціонерним товариством "Харківенергозбут" (позивач, постачальник) та Комунальним закладом “Харківський ліцей № 149 Харківської міської ради” (відповідач, споживач) було укладено договір № 2-5080С/21 про закупівлю електричної енергії.
Пунктом 1.1. договору, сторони погодили, що учасник постачає електричну енергію (код за ДК 021:2015 – 09310000-5 електрична енергія), як різновид товару для забезпечення потреб замовника, а замовник оплачує учаснику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору про постачання електричної енергії споживачу № 2-5080С від 01.01.2021 року.
Також, було укладено додатки до договору, а саме:
1. додаток № 1 заява - приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу;
2. додаток до заяви - приєднання до договору інформація про об`єкти споживача.
3. додаток 2 від 27.01.2021 року до договору про закупівлю електричної енергії № 2-5080С від 27.01.2021 року комерційну пропозицію № 1Ф-Р.
Пунктом 5 комерційної пропозиції № 1Ф-Р визначено, що рахунок за спожиту електричну енергію надається замовнику до 12 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим. Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка замовником. 
Рахунки на оплату надаються замовнику у відповідних структурних підрозділах постачальника. У разі неотримання замовником рахунків, постачальник направляє рахунки замовнику поштовим зв`язком. У такому випадку рахунки вважаються отриманими замовником з дня їх відправлення. Оплата вартості електричної енергії здійснюється замовником на поточний рахунок із спеціальним режимом використання.
Як зазначає позивач, згідно з переданими даними від АТ "Харківобленерго" відповідачу проведено нарахування та за результатами розрахункового періоду було сформовано та виставлено рахунки за спожиту електричну енергію, а саме:
- за липень 2021 року на суму 2034,83 грн. Відповідачем за липень 2021 року спожито 878 кВт*год. Рахунок за липень 2021 року та акт приймання-передачі електричної енергії були отримані відповідальною особою відповідача 09.08.2021 року. Строк оплати 25.08.2021 року;
- за серпень 2021 року на суму 2461,26 грн. Відповідачем за серпень 2021 року спожито 1062 кВт*год. Рахунок за серпень 2021 року та акт приймання-передачі електричної енергії були відправлені за допомогою засобами поштового зв`язку 08.09.2021 року. Строк оплати 22.09.2021 року;
- за вересень 2021 року на суму 23148,20 грн. Відповідачем за вересень 2021 року спожито 8592 кВт*год. Рахунок за вересень 2021 року та акт приймання-передачі електричної енергії були отримані на руки відповідальною особою відповідача 08.10.2021 року. Строк оплати 25.10.2021 року;
- за жовтень 2021 року на суму 12877,15 грн. Відповідачем за жовтень 2021 року спожито 4527 кВт*год. Рахунок за жовтень 2021 року та акт приймання-передачі електричної енергії були отримані на руки відповідальною особою відповідача 09.11.202 року1. Строк оплати 23.11.2021 року;
- за листопад 2021 року на суму 47079,78 грн. Відповідачем за листопад 2021 року спожито 13965 кВт*год. Рахунок за листопад 2021 року та акт приймання-передачі електричної енергії були отримані на руки відповідальною особою відповідача 07.12.2021 року. Строк оплати 21.12.2021 року;
- за грудень 2021 року на суму 61060,52 грн. Відповідачем за грудень 2021 року спожито 14430 кВт*год. Рахунок за грудень 2021 року та акт приймання-передачі електричної енергії були отримані на руки відповідальною особою відповідача 12.01.2022 року. Строк оплати 26.01.2022 року.
Також, позивач зазначає, що предметом даної позовної заяви є саме:
- пеня у сумі 1 085,60 грн. за період з серпня 2021 року по лютий 2022 року;
- 3% річних у сумі 2 079,94 грн. за період з серпня 2021 року по травень 2023 року;
- інфляційні втрати у сумі 14 990,01 грн. за період з березня 2022 року по червень 2023 року. 
У зв`язку із тим, що відповідач не виконав умови договору в частині своєчасної сплати спожитої електричної енергії у встановлені договором строки, позивач звернувся із відповідним позовом до суду.
Враховуючи вищевикладене, предмет спору у даній справі становить вимога позивача про стягнення із відповідача пені, інфляційних втрат та 3% річних нарахованих на суму невчасно здійсненої оплати електричної енергії за договором.
Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.
Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (стаття 11 Цивільного кодексу України).
Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.
Стаття 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України та , Законом України "Про ринок електричної енергії". Порядок постачання електричної енергії та взаємовідносин зі споживачами усіх форм власності регулюється спеціальним законодавством, що передбачає здійснення постачання (продаж) електричної енергії споживачу за договором про постачання електричної енергії.
Статтею 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (частина 1 статті 63 вказаної Закону).
Відповідно до вимог статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Статтею 691 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.
Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Отже, однією із основних умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.
Як вбачається із матеріалів справи, та не спростовано відповідачем, позивачем за результатами розрахункового періоду було сформовано та виставлено відповідачу рахунки за спожиту електричну енергію за період з липня 2021 року по грудень 2021 року, а саме:
- за липень 2021 року на суму 2034,83 грн. Відповідачем за липень 2021 року спожито 878 кВт*год. Рахунок за липень 2021 року та акт приймання-передачі електричної енергії були отримані відповідальною особою відповідача 09.08.2021 року. Строк оплати 25.08.2021 року;
- за серпень 2021 року на суму 2461,26 грн. Відповідачем за серпень 2021 року спожито 1062 кВт*год. Рахунок за серпень 2021 року та акт приймання-передачі електричної енергії були відправлені за допомогою засобами поштового зв`язку 08.09.2021 року. Строк оплати 22.09.2021 року;
- за вересень 2021 року на суму 23148,20 грн. Відповідачем за вересень 2021 року спожито 8592 кВт*год. Рахунок за вересень 2021 року та акт приймання-передачі електричної енергії були отримані на руки відповідальною особою відповідача 08.10.2021 року. Строк оплати 25.10.2021 року;
- за жовтень 2021 року на суму 12877,15 грн. Відповідачем за жовтень 2021 року спожито 4527 кВт*год. Рахунок за жовтень 2021 року та акт приймання-передачі електричної енергії були отримані на руки відповідальною особою відповідача 09.11.202 року1. Строк оплати 23.11.2021 року;
- за листопад 2021 року на суму 47079,78 грн. Відповідачем за листопад 2021 року спожито 13965 кВт*год. Рахунок за листопад 2021 року та акт приймання-передачі електричної енергії були отримані на руки відповідальною особою відповідача 07.12.2021 року. Строк оплати 21.12.2021 року;
- за грудень 2021 року на суму 61060,52 грн. Відповідачем за грудень 2021 року спожито 14430 кВт*год. Рахунок за грудень 2021 року та акт приймання-передачі електричної енергії були отримані на руки відповідальною особою відповідача 12.01.2022 року. Строк оплати 26.01.2022 року.
Також, у матеріалах справи наявні платіжні інструкції, а саме:
- № 326 від 29.09.2021 року на суму 2 461,26 грн. (призначення оплата за ел. енергію за 08.2021 року зг. договору 2-5080С/21 від 27.01.2021 року); № 393 від 28.10.2021 рок на суму 7 806,88 грн., № 392 від 28.10.2021 рок на суму 7 194,61 грн., № 394 від 28.10.2021 рок на суму 8 146,71 грн., № 424 від 29.11.2021 рок на суму 12 877,15 грн., № 483 від 24.12.2021 рок на суму 17 038,57 грн., № 482 від 24.12.2021 року на суму 15 651,61 грн., № 481 від 24.12.2021 року на суму 14 389,60 грн., № 253 від 21.11.2022 року на суму 4 281,28 грн., № 311 від 28.12.2022 року на суму 6 227,95 грн., № 285 від 28.12.2022 року на суму 10 553,65 грн., № 1е36с41bc2 від 17.05.2023 року на суму 35 776,61 грн.
У зв`язку зі чим, позивачем нараховано відповідачу:
- пеню у сумі 1 085,60 грн. за період з серпня 2021 року по лютий 2022 року;
- 3% річних у сумі 2 079,94 грн. за період з серпня 2021 року по травень 2023 року;
- інфляційні втрати у сумі 14 990,01 грн. за період з березня 2022 року по червень 2023 року. 
Згідно статті 193 Господарського кодексу України (чинною станом на час виникнення спірних правовідносин) та статті 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення.
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку статті 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Суд враховує, що у статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (подібний висновок викладений, зокрема, у пункті 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 686/21962/15-ц).
У постанові Верховного Суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19 викладено правовий висновок про те, що при розрахунку "інфляційних втрат" у зв`язку із простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин за аналогією закону підлягають застосуванню норми Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України від 27.07.2007 року № 265, а також визначений порядок нарахування інфляційних втрат у випадку часткового помісячного погашення суми основного боргу.
Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 Цивільного кодексу України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078).
З аналізу вищевикладеного слідує, що базою для нарахування розміру боргу з урахуванням індексу інфляції є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, яка існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, в якому здійснено платіж. 
Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно з частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України (чинною станом на час виникнення спірних правовідносин) штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно пункту 5.8. договору, сторони погодили, що якщо споживач не здійснив оплату за цим договором у строки, передбачені комерційною пропозиціє, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку, визначену ПРРЕЕ. У разі порушення споживачем строків оплати за цим договором, постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що визначається цим договором та зазначається в комерційній пропозиції, що є додатком 2 до цього договору.
Пунктом 8 комерційної пропозиції № 1Ф-Р для замовників з запланованим обсягом споживання до 50 000 кВт*год на місяць визначено, що у разі порушення споживачем строків оплати електричної енергії, передбачених пунктом 5 даної комерційної пропозиції постачальник має право провести нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який здійснюється нарахування, від суми боргу за кожен день прострочення платежу. 3% річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції. Суми пені, 3% річних, інфляційних зазначаються у окремому розрахунковому документі окремими рядками та повинні бути сплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання замовника.
Крім того, при здійснення перевірки та розрахунку суми заявлених позовних вимог за допомого онлайн - системи "Ліга-закон", суд враховує позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14 лютого 2018 року у справі № 917/1622/16, а саме щодо здійснення перерахунку заявлених позовних вимог саме за допомогою інструменту "Калькулятори" системи інформаційно-правового забезпечення "ЛІГА:ЗАКОН".
Судом здійснено перевірку нарахованих позивачем відповідачу 3% річних у сумі 2 079,94 грн. за період з серпня 2021 року по травень 2023 року за зобов`язання: липня 2021 року на суму боргу 2034,83 грн. період з 26.08.2021 року по 28.08.2021 року; серпня 2021 року на суму боргу 2461,26 грн. за період з 23.09.2021 року по 29.09.2021 року, вересня 2021 року на суму боргу 23148,20 грн. за період з 26.10.2021 року по 28.10.2021 року, жовтня 2021 року на суму боргу 12 877,15 грн. за період з 24.11.2021 року по 29.11.2021 року, листопада 2021 року на суму боргу 47 097,78 грн. за період з 22.12.2021 року по 24.12.2021 року, грудня 2021 року на суму боргу 61 060,52 грн. за період з 27.01.2022 року по 30.11.2022 року, на суму боргу 42004,56 грн. за період з 01.12.2022 року по 28.12.2022 року, на суму боргу 29.12.2022 року по 17.05.2023 року відповідно до наданого розрахунку та здійснених оплат за допомогою онлайн - системи "Ліга-закон", та встановлено, що такі нарахування здійснено не вірно.
Судом здійснено власний розрахунок 3% річних відповідно до вищевказаного періоду за допомогою онлайн - системи "Ліга-закон", та встановлено, що до стягнення підлягає суму 3 % річних у розмірі 20 79,69 грн.
В частині стягнення 3 % річних у розмірі 0,25 грн. відмовити.
Судом здійснено перевірку нарахованих позивачем відповідачу інфляційних втрат у сумі 14 990,01 грн. за загальний період з березня 2022 року по червень 2023 року нарахованих на зобов`язання грудня 2021 року (із урахуванням часткових оплат які визначені позивачем у розрахунку), відповідно до надано розрахунку суми позовних вимог, за допомогою онлайн - системи "Ліга-закон", та встановлено, що заявлена позивачем до стягнення із відповідача сума інфляційних втрат у розмірі 14 990,01 грн. не перевищую суму за розрахунком суду, у зв`язку із чим, суд дійшов до висновку про її задоволення.
Судом здійснено перевірку нарахованої позивачем відповідачу пені у сумі 1 085,60 грн. за період з серпня 2021 року по лютий 2022 року (за загальний період з 26.08.2021 року по 23.02.2022 року) відповідно до надано розрахунку суми позовних вимог, за допомогою онлайн - системи "Ліга-закон", та встановлено, що та встановлено, що такі нарахування здійснено не вірно.
Судом здійснено власний розрахунок пені відповідно до вищевказаного періоду за допомогою онлайн - системи "Ліга-закон", та встановлено, що до стягнення підлягає суму пені у розмірі 1085,56 грн.
В частині стягнення пені у сумі 0,04 грн. - відмовити.
Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (стаття 74 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог та про стягнення із відповідача 3% річних у розмірі 2079,69 грн., інфляційних втрат у сумі 14 990,01 грн. та пеню у сумі 1085,56 грн.
В частині стягнення 3 % річних у розмірі 0,25 грн., пені у сумі 0,04 грн. - відмовити.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2 662,36 грн.
Керуючись статтями 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -   

УХВАЛИВ:

У позові відмовити частково.

Стягнути з Комунального закладу «Харківський ліцей № 149 Харківської міської ради» (61174, м. Харків, пр.-т. Перемоги, буд. 67-А, ЄДРПОУ 23907274) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (61057, м. Харків, вул. Гоголя, буд. 10, ЄДРПОУ 42206328, на ХОУ АТ “Ощадбанк”, НОМЕР_1 , МФО 351823) пеню у сумі 1085,56 грн., 3% річних у сумі 2079,69 грн., інфляційні втрати у сумі 14990,01 грн. та судовий збір у розмірі 2 662,36 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення 3 % річних у розмірі 0,25 грн., пені у сумі 0,04 грн. - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу, протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Реквізити сторін:
позивач: Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" (61057, м. Харків, вул. Гоголя, буд. 10, ЄДРПОУ 42206328);
відповідач: Комунальний заклад «Харківський ліцей № 149 Харківської міської ради» (61174, м. Харків, пр.-т. Перемоги, буд. 67-А, ЄДРПОУ 23907274).

Повне рішення складено "06" квітня 2026 р. 

Суддя		О.О. Ємельянова