ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

26 березня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/18790/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),
суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В., 
розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.12.2025 року (суддя Бондар М.В., м. Дніпро, повний текст рішення виготовлено 29.12.2025 року) у адміністративній справі №160/18790/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити пені дії, суд - 

в с т а н о в и в:
У червні 2025 року ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі по тексту – відповідач), в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо перерахунку/ призначення пенсії за віком; зобов`язати відповідача провести з 01.03.2021 року по 01.03.2024 року обчислення розміру пенсії з застосуванням коефіцієнту збільшення показника середньої заробітної плати за відповідні роки, а також провести з 01.03.2024 року обчислення розміру пенсії із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме, за 2017, 2018 та 2019 роки з застосуванням коефіцієнту збільшення показника середньої заробітної та виплати не донараховані суми пенсії.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.12.2025 року позовні вимоги задоволено.
З рішенням суду першої інстанції не погодилося Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувало тим, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду в Луганській області та з 05.08.1999 року отримував пенсію по інвалідності; 18.11.2020року ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про переведення на інший вид пенсії – пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення», станом на день подачі заяви, ОСОБА_1 працював та набув не менш я 24 місяці страхового стажу. При призначенні пенсії застосовано показник середньомісячного заробітку (доходу) в Україні, з якого сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії за три попередні роки, що передують зверненню за призначенням пенсії 2017-2019 роки, який складає 7763,17 грн. Середньомісячний заробіток для розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 склав 13546,79 грн. ( 7994,47 грн. х 2,69452-індивідуальний коефіцієнт заробітної плати для обчислення розміру пенсії). Розмір пенсії ОСОБА_1 з 0103.2025 року складає 6674,95 грн.; з 01.04.2025 ОСОБА_1 здійснено автоматичний перерахунок: розмір пенсії на 01.04.2025 року – 7313,41 грн. Апелянт зазначив, що ОСОБА_1 пропущено шестимісячний строки звернення до суду, однак, суд зобов`язав здійснити індексацію пенсії з застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2017-2019 роки (7763,17 грн.), з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796 (з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,14, 1,197) та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії з 27.12.2024 року.
З рішенням суду першої інстанції не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким поновити строк позовної давності, визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо перерахунку/призначення пенсії за віком та зобов`язати провести з 01.03.2021 року по 01.03.2024 року обчислення розмір пенсії із застосуванням коефіцієнту збільшення показника середньої заробітної плати за відповідні роки, а також провести з 01.03.2024 року обчислення розміру пенсії із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2017, 2018 та 2019 роки із застосуванням коефіцієнту збільшення показника середньої заробітної плати та виплатити не донараховані суми пенсії. Апелянт зазначив, що суд в резолютивні частині рішення написав, що задовольнив позовні вимоги, а фактично відмовив у частині позовних вимог. Апелянт зазначив, що просив поновити строк звернення до суду, пропущений у зв`язку з початком воєнних дій 24.02.2022 року. 22.02.2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду в Луганській області було здійснено перерахунок пенсії шляхом щомісячної доплати у розмірі 135 грн., тобто невірно застосовано положення ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Апелянт зазначив, що він з 10.04.2022 року евакуювався до м. Кам`янське Дніпропетровської області, де отримав статус ВПО, тривалий час мешкав у різних містах, лише на початку 2025 року повернувся до м. Кам`янське Дніпропетровської області. 24.04.2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області було здійснено перерахунок пенсії шляхом доплати в розмірі 100 грн. з 01.03.2023 року. На думку апелянта, суд не врахував його заяву та не поновив строки звернення до суду.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Для обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 при її призначенні пенсійним органом був зазначений показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за 2017-2019 роки - в розмірі 7763,17 грн., однак, у розрахунку заробітку для обчислення пенсії у графі «середній заробіток за 3 попередні роки» (за 2017-2019 роки) - зазначено суму в розмірі 3764,40 грн., тобто при розрахунку проведення індексації пенсії враховано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії за 2014-2016 роки у розмірі 3764,40, грн. На відповідне звернення ОСОБА_1 , Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області листом від 17.06.2025 року №4549-4615/К-02/8-1200/25 повідомило, що під час проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії з 01.03.2025 року відповідно до норм постанови Кабінету Міністрів України №209 для обчислення її розміру застосовано показник середньої заробітної плати в Україні для проведення перерахунку пенсій з урахуванням коефіцієнтів збільшення 8913,83 грн. Порядком №124 передбачено застосування коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 01.10.2017 року - 3764,40 грн, та не передбачено застосування коефіцієнтів до показника середньої заробітної плати, із якого призначалась пенсія в 2020 році 7763,17 гривень. Пенсійний орган, вважаючи, що проведення перерахунку (індексації) пенсії ОСОБА_1 із середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки із застосуванням коефіцієнта збільшення: з 01.03.2022 року - 1,14, з 01.03.2023 року - 1,197, з 01.03.2024 року - 1,0796 приведе до зменшення розміру пенсії; встановлено до пенсії доплати (надбавки) в сумі 135 грн з 01.03.2022 року, 100 грн з 01.03.2023 року, 100 грн з 01.03.2024 року. Суд врахував, що з метою забезпечення у 2022 - 2024 роках проведення індексації пенсій для підвищення рівня матеріального забезпечення найбільш вразливих верств населення з числа пенсіонерів Кабінет Міністрів України у межах бюджету Пенсійного фонду України визначив такі розміри коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, зокрема: у 2022 році - 1,14 згідно з постановою Кабінету Міністрів України №118; у 2023 році - 1,197 згідно із постановою Кабінету Міністрів України №168; у 2024 році - 1,0796 згідно з постановою Кабінету Міністрів України №185. Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції керувався ст.1, ч.1 ст.9, ст.27, ч.2 ст.40, ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; статтями 2, 4, 6, 9 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»; ст.18, ч.2 ст.19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»; пунктів 4, 5, 6 Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 року №124 №124; ст.7 КАС України та прийшов до висновку про те, що, запровадивши механізм щорічної індексації пенсій, зокрема, особам, пенсія яким призначена за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», для сталості пенсійного забезпечення громадян та видатків на його фінансування, держава взяла на себе зобов`язання забезпечити підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін шляхом підвищення пенсій із застосуванням нового уніфікованого механізму через збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, і який враховувався для обчислення пенсії, який не є сталим, та підвищення рівня матеріального забезпечення найбільш вразливих верств населення з числа пенсіонерів, незалежно від умов, з якими Закон України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» пов`язував підстави для проведення індексації доходів, зокрема, пенсій. Розмір щорічного збільшення зазначеного показника, повинен встановлюватися Кабінетом Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак, Кабінет Міністрів України не уповноважений та не вправі установлювати базову розрахункову величину (показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії станом на 01.10.2017 року, який становить 3764,40 грн) до якої може бути застосований коефіцієнт збільшення, оскільки такий підхід нівелює основне призначення індексації грошових доходів населення - підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін та суперечить акту вищої юридичної сили Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», абзацом 1 ч.2 ст.42 якого чітко визначено, що для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії. Суд врахував, що Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, здійснюючи в 2022-2024 роках перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», встановивши йому щомісячні доплати до пенсії в розмірі 135 грн, 100 грн, замість застосування коефіцієнтів збільшення 1,14, 1,197, 1,0796 до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії, діяло не у відповідності до вимог чинного законодавства, тобто під час проведення індексації повинен застосовуватися показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення вказаної пенсії. Суд вважав, що належним способом захисту порушених прав ОСОБА_1 є зобов`язання здійснити перерахунок пенсії за віком, провівши індексацію показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2017-2019 роки у розмірі 7763,17 грн, та який враховується для обрахування пенсії на коефіцієнти збільшення 1,14, 1,197, 1,0796, починаючи з 27.12.2024 року.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 05.08.1999 року перебуває на обліку в Г в Луганській області та отримував пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Встановлено, що 18.11.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Для обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 при її призначенні пенсійним органом було застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за 2017-2019 роки - в розмірі 7763,17 грн., однак у розрахунку заробітку для обчислення пенсії у графі «середній заробіток за 3 попередні роки» (за 2017-2019 роки) - зазначено суму в розмірі 3764,40 грн. за 2014-2016 роки.
Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо застосування пенсійним органом середнього заробітку (доходу) по Україні з урахуванням якого було обчислено його пенсію за віком та індексації пенсії.
Встановлено, що листом від 17.06.2025 року №4549-4615/К-02/8-1200/25 Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повідомило ОСОБА_1 про те, що призначення пенсії за віком здійснено із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,115. Показник середньої заробітної плати для проведення перерахунку складає 8913,83 грн (3764,40 грн х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197 х 1,0796 х 1,115). Під час проведення перерахунку пенсії з 01.03.2025 року відповідно до норм постанови Кабінету Міністрів України №209 для обчислення її розміру застосовано показник середньої заробітної плати в Україні для проведення перерахунку пенсій з урахуванням коефіцієнтів збільшення 8913,83 гривень. Порядком №124 передбачено застосування коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 01.10.2017 - 3764,40 грн, та не передбачено застосування коефіцієнтів до показника середньої заробітної плати, із якого заявнику призначалась пенсія в 2020 році 7763,17 гривень. Встановлено до пенсії здійснено доплати (надбавки) в сумі 135 грн з 01.03.2022 року, 100 грн з 01.03.2023 року, 100 грн з 01.03.2024 року.
Відповідно до ч.1 ст.9, ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення. У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення. Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.
Відповідно до статей 18, ч.2 ст.19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності. Індексація пенсій проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців 2 і 3 ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до пунктів 4, 5, 6 Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 року №124 коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається за такою формулою: К= ((ЗСЦ + ЗСЗ) х 50% / 100%) + 1, де ЗСЦ - показник зростання споживчих цін за попередній рік (у відсотках); ЗСЗ - показник зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (у відсотках), що визначається за такою формулою: ЗСЗ = Псзп (1) : Псзп (2) х 100% - 100%, де Псзп (1) - показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення; Псзп (2) - показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарні роки, що передують року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення. У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду України для фінансування виплати пенсій у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування коефіцієнт щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, може бути збільшено, але він не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарних роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення. Розмір коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається щороку Кабінетом Міністрів України у межах бюджету Пенсійного фонду України. При цьому в разі відсутності даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, для визначення розміру коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком зазначеного коефіцієнта для підвищення пенсії відповідно до цього Порядку. Перерахунок пенсій, відповідно до цього Порядку, проводиться щороку з 1 березня. Перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 01.10.2017 року на коефіцієнт, визначений згідно із абзацом першим п.4 цього Порядку. Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Пенсії, які призначені відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та розмір яких не підвищено відповідно до п.4 цього Порядку, абзаців першого, другого цього пункту, з урахуванням абзаців першого, третього частини першої, частини другої статті 28, абзацу другого пункту 4-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV, пункту 4 розділу II «;Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», а також з урахуванням щомісячної державної адресної допомоги до пенсії, що виплачується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 №265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» щороку підвищуються за рішенням Кабінету Міністрів України в межах бюджету Пенсійного фонду України. Підвищення встановлюється в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, і враховується під час подальших перерахунків пенсії. Під час перерахунку пенсій відповідно до цього Порядку враховуються суми доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, суми індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законодавством). Якщо внаслідок перерахунку розмір пенсії зменшується, пенсія перераховується під час наступного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії
Аналізуючи докази у справі та нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, здійснюючи в 2022-2024 роках перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», встановивши йому щомісячні доплати до пенсії в розмірі 135 грн, 100 грн, замість застосування коефіцієнтів збільшення 1,14, 1,197, 1,0796 до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії, діяло не у відповідності до вимог чинного законодавства, тобто під час проведення індексації повинен застосовуватися показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення вказаної пенсії.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.12.2025 року у даній справі суд відмовив ОСОБА_1 у поновленні строку звернення до суду, обґрунтовано визначив дату зобов`язання пенсійного органу з 27.12.2025 року з урахуванням того, що ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом 27.06.2025 року.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що пенсійні виплати є щомісячними, а тому ОСОБА_1 був обізнаний розміром своєї пенсії та з 01.04.2022 року проживав на території України, яка не була тимчасово окупована, тобто мав можливість звернутися до суду із позовними вимогами у шестимісячний строк з моменту порушення його прав на пенсійні виплати.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322 КАС України, суд – 

п о с т а н о в и в:
Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.12.2025 року у адміністративній справі №160/18790/25 – залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку статей 328, 329 КАС України. 

Головуючий - суддя О.М. Лукманова 

суддя Л.А. Божко 

суддя Ю. В. Дурасова