Справа № 295/13538/25
2/296/898/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

03 квітня 2026 року м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі: головуючого судді Рожкової О.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ СПРАВИ
1.1. Представник ТОВ «Діджи Фінанс» (позивач) – Романенко М.Е. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (відповідач), в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №4424331 від 12.05.2021 у розмірі 19 161,93 грн. Також просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.
1.2. В обґрунтування позову зазначав, що 12.05.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №4424331, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало позичальнику грошові кошти в розмірі 8000 грн., а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін встановлений договором та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договором виконало, надавши відповідачу кредит в сумі 8 000 грн. У свою чергу відповідач всупереч чинному законодавству та умовам договору, належним чином покладені на неї обов`язки перед позивачем не виконала, порушила умови кредитного договору. Станом на дату звернення до суду з позовною заявою заборгованість відповідача за кредитним договором становить 19 161,93 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 7 437 грн., заборгованість за відсотками – 10 204,93 грн., заборгованість за комісійними винагородами – 1520 грн. 
1.3. Зазначав, що 13.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір відступлення прав вимоги №07Т, відповідно до умов якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №4424331 від 12.05.2021. Враховуючи вищевикладене просив задовольнити позов в повному обсязі.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН
2.1. 28.10.2025 ухвалою суду відкрито провадження у цивільній справі №295/13538/25, яку вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
2.2. Відповідач повідомлялася про розгляд справи шляхом направлення копії позовної заяви та ухвали про відкриття провадження у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місця проживання. Однак, поштове відправлення адресоване ОСОБА_1 повернулося на адресу суду з відміткою «адресат відсутній». 
2.3. Відповідно до норм ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

2.4. У постанові Верховного Суду від 19 грудня 2022 року у cправі №910/1730/22 зазначено, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (близький за змістом висновок викладено у постановах Верховного Суду від 12 квітня 2021 року у справі №910/8197/19, від 09 грудня 2021 року у справі №911/3113/20).
2.5. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 зазначив, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.
2.6. Відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
2.7. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до довідки про доставку електронного документа ОСОБА_1 отримала копію ухвали про відкриття провадження у справі, а також прикріплені до нього файли в підсистемі «Електронний суд» - 28.10.2025.
2.8. 12.11.2025 через підсистему «Електронний суд» від представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 надійшов відзив на позов, у якому просила позов задовольнити частково. Зазначала, що відповідач отримала кредит у розмірі 8000 грн., зі сплатою відсотків у розмірі 2,5% на день строком на 30 днів, до 11.06.2021. Відтак, відповідач мала сплатити 8 000 грн кредит, 6 000 грн відсотків та 1520 комісії. Проте, первісний кредитор незаконно продовжив нараховувати проценти за користування кредитом після закінчення строку кредитування. Відповідачем було здійснено три платежі на погашення заборгованості за кредитом, проте первісний кредитор безпідставно вважав їх такими, що здійсненні з метою пролонгації строку кредиту і врахував їх в якості сплати комісії за пролонгацію, якою строк кредитування продовжено на 60 днів. Проте, ТОВ «Діджи Фінанс» не надано жодних доказів на підтвердження продовження строку кредитного договору. Зазначає, що відповідач визнає вимоги позивача лише в частині заборгованості у загальному розмірі 11 551 грн. Положення кредитного договору щодо сплати відповідачем комісії є нікчемними, а тому відсутні правові підстави для стягнення з відповідача заборгованості за комісією в сумі 1520 грн. Вказує, що надані ФОП ОСОБА_3 позивачу послуг за вказаним договором є юридичними послугами, а не професійною правничою допомогою адвоката в розумінні ст. 137 ЦПК України, а тому понесені позивачем витрати на оплату таких послуг не підлягають відшкодуванню в порядку ст. 141 ЦПК України. Також просить стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3574,80 грн.
2.9. 20.11.2025 через підсистему «Електронний суд» від представника ТОВ «Діджи Фінанс» -Дубовик В.О. надійшла відповідь на відзив, у якому зазначала, що чинним законодавством України кредитодавцю надано право отримувати плату за обслуговування кредиту. Пунктом 2.3.1.2 договору сторони погодили умови щодо продовження строку договору, а також умови і строк нарахування процентів за користування кредитом. Позивачем надано усі необхідні докази отримання професійної правничої допомоги по справі, що підтверджують співмірність та справедливість витрат на професійну правничу допомогу із складністю справи, часом, обсягом та ціною позову.
2.10. 25.11.2025 через підсистему «Електронний суд» від представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 надійшли заперечення на відзив, у який зазначала, що кредитодавець має погодити з позичальником повний перелік послуг, які надаються кредитодавцем позичальнику і за надання яких останній має сплачувати кредитодавцю комісію. Позивачем не зазначено і не надано доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору. Також позивачем не надано жодних доказів на підтвердження продовження строку кредитного договору. Після спливу погодженого сторонами строку кредитування – 30 днів, право кредитодавцю нараховувати передбачені договором проценти припинилися. Стверджувала, що актуальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 11 551 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 7 437 грн та заборгованість з відсотками – 4 114 грн. Також вказувала, що адвокат може здійснювати свою діяльність або індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання. Якщо адвокат здійснює діяльність індивідуально, то він є самозайнятою осбою, яка провадить незалежну професійну діяльність. 
2.11. Враховуючи, що розгляд справи призначено у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, вжиття судом заходів повідомлення відповідача про розгляд справи, передбачених процесуальним законом, надходження від відповідача відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ
3.1. 12.05.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі кредитний договір, за умовами якого ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати відповідачу грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 8 000 грн., а та, у свою чергу, зобов`язалася повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом (пункти 1.1, 1.2 кредитного договору) (а.с.16-21).
3.2. Кредитний договір укладений сторонами дистанційно шляхом пропозиції ОСОБА_1 укласти цей договір (анкета-заява №4424331) і прийняття пропозиції ТОВ «Мілоан» (а.с. 10). 
3.3. ОСОБА_1 підписала кредитний договір електронним підписом (одноразовим ідентифікатором).
3.4. Пунктами 1.3, 1.4 кредитного договору встановлено, що кредит надається строком на 30 днів з 12.05.2021; термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) – 11.06.2021.
3.5. Загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 7520 грн в грошовому виразі та 95% річних у процентному значенні і включає в себе складові, визначенні у п. п.1.5.1 – 1.5.2 договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 15 520 грн (п.1.5 договору)
3.6. Комісія за надання кредиту 1520 грн., яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п.п.1.5.1 договору). 
3.7. Проценти за користування кредитом: 6000 грн., які нараховуються за ставкою 2,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2 договору).
3.8. Стандартна (базова) процента ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.6 договору).
3.9. Відповідно до п.2.1. договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.
3.10. Згідно п.2.2.1 договору позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п.1.5.1 – 1.5.2 договору, в термін (дату) вказаних в п. 1.4. У випадку, якщо позичальник продовжує строк кредитування, вказаний у п.1.3. договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п.1.5.2 або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п.1.6 договору, в сумі та на умовах визначених п.2.3 договору. 
3.11. Нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (п.2.2.2 договору).
3.12. Умовами п.2.2.3 кредитного договору встановлено, що проценти за користування кредитом нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6. цього договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п.1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п.1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п.1.6 договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах згідно п.2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п.1.6. договору.
3.13. Відповідно до п.2.3.1. кредитного договору продовження вказаного в пункті 1.3. договору строку кредитування може відбуватись на пільгових стандартних (базових) умовах, наступним чином: пролонгація на пільгових умовах (п.2.3.1.1 договору) та пролонгація на стандартних (базових) умовах (п.2.3.1.2 договору).
3.14. Пролонгація на стандартних (базових) умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту) (п.2.3.1.2 договору).
3.15. Позивачем також долучено паспорт споживчого кредиту №4424331, у якому викладено інформацію про тип кредиту, валюту кредиту, суму, строк кредитування, орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту, порядок повернення кредиту (а.с.20 зворот – 21).
3.16. Відповідно до платіжного доручення №4600483 від 05.12.2021 на карту НОМЕР_1 , ОСОБА_1 05.12.2021 перераховано грошові кошти в розмірі 8 00 грн. Призначення платежу: кошти згідно договору «4424331 (а.с.40).
3.17. 13 вересня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір відступлення прав вимоги №07Т, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» право вимоги, у тому числі за кредитним договором №4424331 від 12.05.2021 (а.с.22-35).
3.18. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №07Т від 13.09.2021, ТОВ «Діджи Фінанс» з 13.09.2021 набуло право грошової вимоги до боржників, в тому числі до боржника за договором №4424331 від 12.05.2021 в сумі 19 161,93 грн., з яких: сума заборгованості за тілом кредиту – 7 437 грн.; сума заборгованості за відсотками – 10 204,93 грн.; сума заборгованості за комісією – 1520 грн (а.с.12).
3.19. Платіжними інструкціями підтверджено здійснення ТОВ «Діджи Фінанс» згідно договору відступлення права вимоги №07Т від 13.09.2021 оплати на користь ТОВ «Мілоан» (а.с.45-52).
3.20. Відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №4424331 слідує, що у ОСОБА_1 рахується заборгованість в сумі 19 161,93 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 7 437 грн., заборгованість за відсотками – 10 204,93 грн., заборгованість за комісійними винагородами – 1520 грн (а.с.13-14). 

IV. НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ
4.1. За приписами ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).
4.2. За змістом ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
4.3. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України).
4.4. Правовідносини з приводу надання кредиту регулюються Цивільним кодексом України та Законом України «Про банки та банківську діяльність».
4.5. Відповідно до статті 2 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» банківським кредитом визнається будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, сплати процентів за її користування та інших зборів з такої суми.
4.6. Правовою формою щодо оформлення відносин сторін є кредитний договір.
4.7. В силу ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
4.8. Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
4.9. Із положень ч.1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
4.10. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
4.11. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).
4.12. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19.
4.13. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
4.14. Відповідно до частини 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
4.15. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України).
4.16. Згідно з частиною 1 статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
4.17. Частиною 1 ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
4.18. Статтями 1048, 1049, 1050 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
4.19. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
4.20. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
4.21. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
4.22. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ
5.1. З матеріалів справи вбачається, що 12.05.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі кредитний договір, за умовами якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 8 000 грн., строком на 30 днів з 12.05.2021 по 11.06.2021 зі сплатою відсотків в сумі 6000 грн., які нараховуються за ставкою 2,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом та комісії за надання кредиту в сумі 1520 грн., яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.
5.2. Факт перерахування відповідачу грошових коштів на її картковий рахунок підтверджується платіжним дорученням №4600483 від 05.12.2021 та не заперечується відповідачем.
5.3. Відтак, суд вважає, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору.
5.4. За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
5.5. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
5.6. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору. Зазначений договір недійсним не визнано.
5.7. При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України.
5.8. 13 вересня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір відступлення прав вимоги №07Т, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» право вимоги, у тому числі за кредитним договором №4424331 від 12.05.2021.
5.9. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №07Т від 13.09.2021, ТОВ «Діджи Фінанс» з 13.09.2021 набуло право грошової вимоги до боржників, в тому числі до боржника за договором №4424331 від 12.05.2021 в сумі 19 161,93 грн., з яких: сума заборгованості за тілом кредиту – 7 437 грн.; сума заборгованості за відсотками – 10 204,93 грн.; сума заборгованості за комісією – 1520 грн.
5.10. Суд визнає, що копія договору факторингу та реєстру права вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.
5.11. Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 січня 2026 року викладеними у справі №727/2790/25 (провадження №61-13862св25).
5.12. Відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №4424331 слідує, що у ОСОБА_1 рахується заборгованість в сумі 19 161,93 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 7 437 грн., заборгованість за відсотками – 10 204,93 грн., заборгованість за комісійними винагородами – 1520 грн.
5.13. Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду, сформованою у справі №342/180/17 від 03.07.2019, якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку кредитору не повернуті, тоді як строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
5.14. Встановлено, що відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №4424331 ОСОБА_1 було надано кредит у сумі 8 000 грн., остання на погашення тіла кредиту сплатила: 10.06.2021 – 240 грн., 15.06.2021 – 323 грн., а всього 563 грн.
5.15. Таким чином заборгованість по тілу кредиту складає 7 437 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача.
5.16. Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «Діджи Фінанс» просило стягнути 10 204,93 грн заборгованості за відсотками.
5.17. Так, відповідно до п.1.2. договору сума (загальний розмір) кредиту становить 8 000 грн. 
5.18. Згідно п.1.3. договору кредит надається строком на 30 днів з 12.05.2021 року. 
5.19. Відповідно до п.1.4. договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 11.06.2021.
5.20. Проценти за користування кредитом: 6000 грн., які нараховуються за ставкою 2,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2 договору).
5.21. Відповідно до положень п.2.3. кредитного договору сторони погодили, що строк кредитування може бути продовжений (пролонгований) на пільгових чи на стандартних умовах.
5.22. Продовження строку кредитування на пільгових умовах відбувається строком на, три, сім і п?ятнадцять днів за умови сплати позичальником комісії і частини заборгованості за кредитом (тілом).
5.23. Продовження строку кредитування на стандартних умовах відбувається у разі, якщо після завершення строку кредитування позичальник продовжує користуватися кредитними коштами. Такий строк користування кредитом сторони визначили тривалістю шістдесят днів.
5.24. Отже, у пункті 2.3 сторонами погоджено максимальний строк продовження користування кредитом – 60 днів, тобто нарахування процентів за цей період є платою позичальника за правомірне користування кредитними коштами.
5.25. Як вбачається із відомості про щоденні нарахування та погашення кредиту ОСОБА_1 погашення заборгованості здійснила частково.
5.26. Відтак, за відсутності доказів повернення відповідачем кредитних коштів та обумовленої суми відсотків за користування кредитом до 11.06.2021 відбулося продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування, що свідчить про пролонгацію строку кредитування на стандартних умовах, як передбачено п.2.3.1.2 договору.
5.27. Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів, тобто кінцевий строк кредитування (60 днів) сплив 10 серпня 2021 року.

5.28. Таким чином, підписанням договору про споживчий кредит №4424331 від 12.05.2021 сторони досягли згоди щодо умов, зокрема про нарахування відсотків та можливості продовження строку кредитування, отже нарахування відсотків за кредитним договором в загальному розмірі 10 204,93 грн є правомірним.
5.29. Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що стягнення заборгованості за комісійними винагородами у розмірі 1520 грн є також правомірним, оскільки така плата передбачена п. 1.5.1 кредитного договору. Проте, відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №4424331 від 12.05.2021 вбачається, що ОСОБА_1 на погашення комісії сплачено 340 грн. Відтак, заборгованість за комісією складає 1180 грн.
5.30. Враховуючи, що позивач надав відповідачу обумовлені договором від 12.05.2021 грошові кошти, шляхом перерахування суми кредиту на банківський рахунок, вказаний позичальником, натомість відповідач свої зобов`язання з повернення коштів за договором не виконала, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 18 821,93 грн., з яких: тіло кредиту – 7 437 грн., проценти – 10 204,93 грн., комісія – 1180 грн., а в решті позову відмовити.

VI. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ
6.1. За правилами частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із частковим задоволенням позову (98,22%), з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 379,28 грн за подання позовної заяви до суду.
6.2. Щодо витрат на професійну правничу допомогу заявлену позивачем.
6.3. Верховний Суд у постанові від 31.05.2023 у справі №757/13974/21-ц вказав, що до судових витрат на професійну правничу допомогу віднесено витрати на правничу допомогу адвоката, і така допомога надавалася саме тим адвокатом (адвокатами), з яким укладено договір про надання правової допомоги або з відповідним адвокатським бюро чи об`єднанням.
6.4. Витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку ч. 4 ст. 137 та ч. 3 ст. 141 ЦПК України (п. 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19).
6.5. У даній справі судом встановлено, що позивачем на підтвердження витрат на правничу допомогу надано: копію договору №42649746 про надання правової допомоги від 05.05.2025 укладеного між ТОВ «Діджи Фінанс» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (а.с.36-38), копію додаткової угоди №4424331 від 29.07.2025 (а.с.39), копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №11306/10 від 02.11.2023 (а.с.53), копію акту №4424331 на підтвердження факту надання правничої допомоги від 29.07.2025 (а.с.9).
6.6. Водночас, надані позивачем докази понесення витрат на правову допомогу не містять підтвердження того, що правова допомога йому була надана саме адвокатом, тому в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд вважає необхідним відмовити.
6.7. Щодо витрат на професійну правничу допомогу заявлену відповідачем у відзиві на позовну заяву.
6.8. Відповідно до ч. 1. п. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаний з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
6.9. Згідно із статтею 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: - у разі задоволення позову - на відповідача; - у разі відмови в позові - на позивача; - у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
6.10. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
6.11. Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
6.12. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
6.13. На підтвердження надання правової допомоги, відповідачем надано: копію ордеру на надання правничої допомоги від 11.11.2025 (а.с.93), копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДП №5588 від 14.04.2023 (а.с.94), договір про надання правничої допомоги від 29.09.2025 (а.с.95-99), додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги від 05.11.2025 (а.с.100-102), платіжні інструкції про оплату послуг адвоката (а.с.103, 104).
6.14. Враховуючи вищевикладене та складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог 63,63 грн (1,78% від 3574,80 грн) витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись статтями 76-80, 89, 141, 259, 263, 265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, Корольовський районний суд міста Житомира,

У Х В А Л И В :

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за договором про споживчий кредит №4424331 від 12.05.2021 в розмірі 18 821 (вісімнадцять тисяч вісімсот двадцять один) гривень 93 копійок та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 379 (дві тисячі триста сімдесят дев`ять) гривень 28 копійок.

3. У задоволенні решти позовних вимог, відмовити.

4. У задоволенні вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень, відмовити.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 63 (шістдесят три) гривень 63 копійок. 

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс»,
місцезнаходження за адресою:
04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8,
код ЄДРПОУ 42649746.

Відповідач:
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
зареєстроване місце проживання за адресою:
АДРЕСА_1 , 
РНОКПП: НОМЕР_2 

Повне рішення суду складене 03 квітня 2026 року. 

Головуючий суддя Олена РОЖКОВА