Справа № 675/166/26 
Провадження № 2/675/453/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(з а о ч н е)

"20" квітня 2026 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді Столковського В. І., за участю: секретаря судового засідання – Хом`як І. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в. м. Ізяслав цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
У лютому 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» (далі – ТОВ «Деал Фінанс Груп») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі – ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та відповідачкою 29 липня 2025 року було укладено кредитний договір № 8198942, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредит. 
16 вересня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем ТОВ «Деал Фінанс Груп» укладено договір факторингу № 16/09/25, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 8198942 від 29 липня 2025 року перейшло до ТОВ «Деал Фінанс Груп».
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 16/09/25 від 16 вересня 2025 року позивач набув права грошової вимоги до ОСОБА_1 у сумі 29 852,00 грн, яка складається з: 8000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 5852,00 грн – заборгованість за відсотками; 16 000,00 – заборгованість за пенею. 
У зв`язку з невиконанням відповідачкою умов кредитного договору, що стало підставою для утворення заборгованості, ТОВ «Деал Фінанс Груп» просить стягнути з боржника заборгованість у загальному розмірі 29 852,00 грн.
Ухвалою судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 19 лютого 2026 року дану цивільну справу прийнято до провадження суду та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача Велікданов С. К. у судове засідання не з`явився, у позовній заяві розгляд справи просить проводити за його відсутності, вказує, що проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про причини неприбуття суд не повідомила, відзив на позов не надіслала.
Відповідно до змісту ч. 7 ст. 128, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Як вбачається із повідомлення Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області № 657/03-14 від 17 лютого 2026 року, місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване у АДРЕСА_1 .
Надіслана ОСОБА_1 за вказаною адресою судова повістка повернулася до суду із повідомленням про причини повернення «адресат відсутній». Такі дані вказані у поштовому повідомленні, яке повернулося до суду у зв`язку з неможливістю вручення судової повістки на 20 квітня 2026 року на 15 год 00 хв. 
Іншої адреси свого місця проживання чи перебування ОСОБА_1 суду не повідомила.
Тому у зв`язку з відсутністю ОСОБА_1 за адресою місця реєстрації суд вважає, що остання повідомлена належним чином.
У відповідності до положень ст.ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до часткового задоволення із наступних підстав.
Як встановлено судом, 29 липня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії «Надійний» № 8198942, відповідно до умов якого позичальник отримала кредит на суму 8000,00 грн під 0,95 % на день строком на 352 дні.
16 вересня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем ТОВ «Деал Фінанс Груп» укладено договір факторингу № 16/09/25, згідно якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало ТОВ «Деал Фінанс Груп» за плату належні йому права вимоги до боржників за відповідними договорами, вказаними у реєстрі боржників. 
Згідно з реєстром прав вимог № 23/12/25-01 від 23 грудня 2025 року до договору факторингу № 16/09/25 від 16 вересня 2025 року позивач набув права грошової вимоги до ОСОБА_1 у сумі 29 852,00 грн, яка складається з: 8000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 5852,00 грн – заборгованість за відсотками; 16 000,00 – заборгованість за пенею. 
Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Частиною 2 статті 517 ЦК України визначено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Таким чином, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.
Зазначена правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року по справі № 6-979цс15.
Як вбачається із наявних по справі доказів, ОСОБА_1 не здійснила погашення кредитної заборгованості на користь ТОВ «Деал Фінанс Груп».
Наявність заборгованості за договором кредитної лінії «Надійний» № 8198942 в сумі 13 852,00 грн (8000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 5852,00 грн – заборгованість за відсотками) підтверджується розрахунком заборгованості, наявним у матеріалах справи.
За вказаних обставин, позов підлягає до часткового задоволення у сумі 13 852,00 грн.
Що стосується позовних вимог ТОВ «Деал Фінанс Груп» про стягнення пені за договором кредитної лінії «Надійний» № 8198942 в розмірі 16 000,00 грн, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).
Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (ч.ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України).
Пунктом 3 частини першої статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки у вигляді сплати неустойки.
Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється, зокрема, від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на всій території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24 лютого 2022 року до теперішнього часу.
Відтак у задоволенні позовних вимог позивача про стягнення з позичальника пені за договором кредитної лінії «Надійний» № 8198942 в розмірі 16 000,00 грн за прострочення виконання договірних зобов`язань щодо повернення кредитних коштів у погоджені строки слід відмовити. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню із відповідачки на користь позивача пропорційно сумі задоволених вимог у розмірі 1235,41 грн (13 852,00 ? 2662,40 ? 29 852,00 = 1235,41). 
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 141 ЦПК України).
Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на правничу допомогу, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
До позовної заяви позивачем додано договір про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22 серпня 2025 року, витяг з акту приймання-передачі наданої правничої допомоги № 5-ДІЛ від 02 січня 2026 року до договору про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22 серпня 2025 року, акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги до договору про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22 серпня 2025 року, платіжну інструкцію кредитового переказу коштів № 579938009.1 від 16 січня 2026 року, з яких вбачається, що вартість наданої професійної правничої допомоги становить 4500,00 грн.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.
ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: їх дійсність; необхідність; розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18.
Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Ці висновки узгоджуються й з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 та постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18.
Суд також повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).
Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката відповідачкою не заявлено.
Тому з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 2088,10 грн (13 852,00 ? 4500,00 ? 29 852,00 = 2088,10).
На підставі ст.ст. 509, 512, 514, 516, 517, 526, 1077, 1078 ЦК України, керуючись ст.ст. 141, 223, 247, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» (код ЄДРПОУ - 44280974) заборгованість за договором кредитної лінії «Надійний» № 8198942 від 29 липня 2025 року в сумі 13 852 (тринадцять тисяч вісімсот п`ятдесят дві) грн 00 коп.
У задоволенні решти вимог позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» (код ЄДРПОУ - 44280974) судовий збір у розмірі 1235 (одна тисяча двісті тридцять п`ять) грн 41 коп та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2088 (дві тисячі вісімдесят вісім) грн 10 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте Ізяславським районним судом Хмельницької області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп», місце знаходження - м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, офіс 40/3, код ЄДРПОУ - 44280974.
Відповідачка ОСОБА_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 .
Повне судове рішення складене 20 квітня 2026 року.

Суддя: В. І. Столковський