Дата документу 15.04.2026 
Справа № 334/3014/26
Провадження № 3/334/885/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Дніпровського районного суду м. Запоріжжя Новікова Н.В., розглянувши матеріали об`єднаної справи, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий Шевченківським РВ УМВС України в Запорізькій області 16.05.1996, адреса реєстрації зазначена в протоколі: АДРЕСА_1 
за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -
за участі: прокурора Тімченко В.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - 
встановив:
Колишній головний спеціаліст відділу мобілізаційної роботи виконавчого комітету Запорізької міської ради ОСОБА_1 , будучи згідно з п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом декларування та примітки до ст. 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у порушення вимог ч. 2 ст. 45, п. 2-7 прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями («при звільненні»).
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Крім того, колишній головний спеціаліст відділу мобілізаційної роботи виконавчого комітету Запорізької міської ради ОСОБА_1 , будучи згідно з п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом декларування та примітки до ст. 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасно подав без поважних причин щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік (після звільнення)
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав частково. Пояснив, що при звільненні відповідно чинного на той час законодавства, не було обов`язку на подачу декларацій, до закінчення режиму воєнного стану +90 днів. А тому декларації були ним подані відразу, як стало відомо про необхідність такого подання. 
Прокурор, в судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, вказавши, що у справі наявні вісі матеріали, що підтверджують вчинення ним інкримінованого правопорушення, а надані пояснення не спростовують його вини за несвоєчасне подання декларацій. 
Дослідивши об`єднані матеріали справи, заслухавши прокурора та ОСОБА_1 , суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до примітки до ст. 172-6 КУпАП суб`єктом правопорушення у цій статті є особи, які відповідно до ч.1 та ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон № 1700-VII) зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Статтею 45 Закону № 1700-VII визначено, що до осіб, які зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, визначені ч. 1 та ч. 2 ст. 45 відносяться особи, зазначені у п.1, п.п. «а» і «в» п.2, п.5 ч.1 ст. 3 цього Закону.
Згідно з п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» № 2493-ІІІ від 07.06.2001 р. (далі - Закон № 2493-ІП) посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.
Статтею 7 Закону № 2493-ІІІ передбачено, що посадові особи місцевого самоврядування діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією України і законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, актами органів місцевого самоврядування, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. П. 3 ст. 7 Закону № 2493-ІІІ визначено, що на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції" та законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.
Відповідно до розпорядження Запорізького міського голови № 80 к/тр від 13.01.2023, ОСОБА_1 було призначено на посаду головного спеціаліста відділу мобілізаційної роботи виконавчого комітету Запорізької міської ради та присвоєно 13 ранг посадової особи місцевого самоврядування з  16.01.2023 р.
Згідно з розпорядженням Запорізького міського голови № 2340 к/тр від 12.07.2023, ОСОБА_1 було звільнено з посади головного спеціаліста відділу мобілізаційної роботи виконавчого комітету Запорізької міської ради за власним бажанням з 19.07.2023 р.
Таким чином, головний спеціаліст відділу мобілізаційної роботи виконавчого комітету Запорізької міської ради ОСОБА_1 , відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП.
У відповідності до абз. 2 п. 2 Розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону № 1700-VII про початок роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймається рішення Національного агентства з питань запобігання корупції.
Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції»: «Особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями».
Декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності. Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності, яка передбачає обов`язок подання декларації, перебування на посаді, яка зумовлює здійснення такої діяльності. Днем припинення діяльності є останній день виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у п.п. «а» та «в» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону, у тому числі перебування на посадах, зазначених у п. 1, п.п. «а» та «в» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону. Відлік строку подання декларації при звільненні починається з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем припинення діяльності.
Таким чином, у ОСОБА_1 , при звільненні з посади головного спеціаліста відділу мобілізаційної роботи виконавчого комітету Запорізької міської ради з 19.07.2023, після припинення діяльності, виник обов`язок подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями («при звільненні») в термін до 18.08.2023, однак, відповідно до п. 2-7 розділу XIII Закону № 1700-VII, особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. 
Разом з тим, згідно з відомостями Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями («при звільненні») шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://nazk.gov.ua, лише 11.05.2025 о 19 год. 25 хв., що є порушенням вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», вимог п. 2-7 прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Крім того, у ОСОБА_1 , при звільненні з посади головного спеціаліста відділу мобілізаційної роботи виконавчого комітету Запорізької міської ради з 19.07.2023, після припинення діяльності, виник обов`язок подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік (після звільнення) в термін до 00:00 год. 01.04.2024 р.
Разом з тим, згідно з відомостями Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік (після звільнення) шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://nazk.gov.ua, лише 04.03.2026 о 19 год. 45 хв., що є порушенням вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 вказаного Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність. Правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Зважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази (протоколи, рапорти, пояснення, відомості з особової справи та реєстру декларацій), приходить до висновку про доведеність «поза розумним сумнівом» наявності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП. 
При накладенні стягнення суд враховує вимоги ч. 2 ст. 36 КУпАП, характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, і вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу.
Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір.

Керуючись 9, 23, 33-35, 36, 172-7, 221, 276, 277, 283, 284 КУпАП, Закону України «Про судовий збір», -
постановив:
ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП, та з урахуванням вимог ст.. 36 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 665,60 гривень.
Відповідно до вимог ст. 307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; та витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.
Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Запоріжжя, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: