Справа № 577/7042/25 
Провадження № 2/577/209/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

27 січня 2026 року      м. Конотоп  
Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Ярмак О.М.,
за участі секретаря судового засідання Мукосєєва І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Конотопі Сумської області справу за позовом акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 327 869 грн 52 коп, -

В С Т А Н О В И В :

АТ «Сенс Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та прохає стягнути з відповідача заборгованість угодою про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631877074 від 28 жовтня 2021 року у розмірі 327 869 грн 52 коп. 
Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 28 жовтня 2021 року між АТ «Альфа-Банк», яке у подальшому змінило найменування на АТ «Сенс Банк», та ОСОБА_1 була укладена угода про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631877074. За умовами вказаної угоди ОСОБА_1 був наданий кредит для особистих потреб у вигляді встановлення кредитної лінії з лімітом (максимальна сума кредиту) – 200 000 грн 00 коп; сума встановленої кредитної лінії на дату укладення договору – 112 500 грн 00 коп; процентна ставка – для торгових операцій та (або) операцій зняття готівки – 35,99%. В свою чергу відповідач брав зобов`язання в порядку та на умовах, визначених вказаною угодою, повертати кредит, сплачувати проценти за користування кредитними коштами, а також комісії та інші, передбачені зазначеною угодою, платежі в строки та на умовах, які передбачені угодою. Однак свої зобов`язання за угодою про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631877074 від 28 жовтня 2021 року ОСОБА_1 не виконав, у зв`язку з чим станом на 24 червня 2025 року за ним утворилася заборгованість в сумі 327 869 грн 52 коп., яка включає в себе: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 201 177 грн 58 коп та заборгованість по процентам за користування кредитними коштами в розмірі 126 691 грн 94 коп.
Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 листопада 2025 року позовна заява була прийнята до розгляду судом та відкрите провадження у справі, визначено, що розгляд справи буде проведений за правилами загального позовного провадження та підготовче судове засідання призначене на 23 грудня 2025 року на 08 год. 00 хв. 
Відповідно до ухвали суду від 23 грудня 2025 року підготовче провадження по справі було закрито та справу призначено до судового розгляду (а.с.46)
Позивач АТ «Сенс Банк» в судове засідання не з`явився. Представник позивача за довіреністю Цимбал В.І. у позовній заяві зазначив, що розгляд справу прохає проводити без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення (а.с. 6).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку (а.с. 49-51), про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.
Відзив на позовну заяву ОСОБА_1 наданий не був. 
Оскільки дотримані всі, передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України вимоги, суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення у справі на підставі наявних доказів.
Суд, дослідивши надані докази, приходить висновку, що позов підлягає задоволенню.
Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з у рахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Таким чином будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19..
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Встановлено, що 28 жовтня 2021 року між АТ «Альфа-Банк», яке у подальшому змінило назву на АТ «Сенс Банк» (а.с. 22 зв.), та ОСОБА_1 була укладена угода про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631877074 (а.с. 10зв-11).
Вказана угода була підписана ОСОБА_1 28 жовтня 2021 року електронним підписом (а.с. 9-12).
За угодою про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631877074 від 28 жовтня 2021 року ОСОБА_1 був наданий кредит для особистих потреб у вигляді встановлення кредитної лінії з лімітом (максимальна сума кредиту) – 200 000 грн 00 коп; сума встановленої кредитної лінії на дату укладення договору – 112 500 грн 00 коп, із сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 35,99 % річних (фіксована процентна ставка). Кредит був наданий на строк 12 місяців – з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання клієнтом умов договору.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За умовами угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631877074 від 28 жовтня 2021 року ОСОБА_1 брав на себе зобов`язання щомісяця вносити обов`язковий мінімальний платіж, який складає 5 % від суми загальної заборгованості, але не менше 50 грн 00 коп. 
Однак свої зобов`язання за угодою про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631877074 від 28 жовтня 2021 року ОСОБА_1 не виконував належним чином, у зв`язку з чим станом на 24 червня 2025 року за ним утворилася заборгованість в розмірі 327 869 грн 52 коп, яка включає в себе: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 201 177 грн 58 коп та заборгованість по процентам за користування кредитними коштами в розмірі 126 691 грн 94 коп ( а.с. 7 зв.). 
23 липня 2025 року АТ «Сенс Банк» за місцем реєстрації відповідача ОСОБА_1 (а.с.17) була направлена вимога щодо виконання договірних зобов`язань за угодою про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631877074 від 28 жовтня 2021 року та погашення заборгованості в розмірі 327 869 грн 52 коп у добровільному порядку протягом 30 календарних днів з дня отримання вказаної вимоги банку (а.с. 17).
Однак у добровільному порядку заборгованість за угодою про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631877074 від 28 жовтня 2021 року ОСОБА_1 сплачена не була.
За таких обставин, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача АТ «Сенс Банк» слід стягнути заборгованість за угодою про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631877074 від 28 жовтня 2021 року, яка утворилася станом на 24 червня 2025 року, в розмірі 327 869 грн 52 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 3 934 грн 43 коп (а.с. 6зв).
Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, то у ч. ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України йдеться про те, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Тобто, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 цього Кодексу).
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 11 листопада 2021 року у справі № 922/449/21 та від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19.
АТ «Сенс Банк» прохає стягнути з відповідача ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 26 337 грн 76 коп.
На підтвердження витрат, понесених позивачем за надання адвокатом Цимбалом В.І. професійної правничої допомоги у вказаній справі суду надані: договір про надання послуг № 1006 допомоги від 28 січня 2025 року (а.с. 26-29); свідоцтво про право на заняття адвокатом Цимбалом В.І. адвокатською діяльністю серії ВА № 1287 від 22 січня 2021 року (а.с. 31).
Пунктом п. 3.1. договору про надання послуг № 1006 від 28 січня 2025 року, передбачено, що за надання послуг, що полягають у вчиненні виконавцем дій, передбачених п. 1.1.1 та п. 1.1.2 цього договору, замовник сплачує на користь виконавця винагороду (гонорар) у нижченаведеному розмірі: за підготовку і подання позовної заяви до суду 375 грн 00 коп; за отримання рішення суду – 225 грн 00 коп; комісійна винагорода від стягнутих коштів на користь замовника – 7,85 %. (а.с.27).
Частиною 3 ст. 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд у тому числі враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейський суд з прав людини 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд вважає, що заявлена позивачем сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 26 337 грн 76 коп є неспівмірною зі складністю справи та виконаними роботами, часом, витраченим адвокатом на надання послуг з правничої допомоги, їх обсягом та не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру у співвідношенні з предметом позову. 
Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн 00 коп. 
Керуючись ст. ст. 202, 205, 207, 525, 526, 530, 536, 599, 612, 633, 634, 638, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 12, 77-81,133, 137, 141, 259, 263-265, 273, 280-283, 353, 354 ЦПК України, - 
У Х В А Л И В:

Позовні вимоги акціонерного товариства «Сенс Банк» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за угодою про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631877074 від 28 жовтня 2021 року, яка утворилася станом на 24 червня 2025 року, в розмірі 327 869 грн 52 коп (триста двадцять сім тисяч вісімсот шістдесят дев`ять грн 52 коп), понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 3 934 грн 43 коп (три тисячі дев`ятсот тридцять чотири грн 43 коп), та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн 00 коп (п`ять тисяч грн 00 коп ), всього 336 803 грн 95 коп (триста тридцять шість тисяч вісімсот три грн 95 коп).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо повне заочне рішення суду не було вручене відповідачу у день його проголошення, відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін: 
позивач: акціонерне товариство «Сенс Банк», код ЄДРПОУ 23494714, адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100.

відповідач: ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .   

Суддя Ярмак О.  М.