РІШЕННЯ
Іменем України

14 квітня 2026 року 	м. Чернігів	справа № 927/27/26 	

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Моцьора В.В., за участю секретаря судового засідання Гринчук О.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження господарську справу
за позовом: ОСОБА_1 
РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 
до відповідача: Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної 
системи “Чернігівгаз”
код ЄДРПОУ 03358104, вул. Любецька, буд. 68, м. Чернігів, 14021
про припинення трудових відносин та стягнення компенсації за невикористані відпустки та вихідної допомоги

представники учасників справи:
позивача: Чишинська А.В.
відповідача: Литвин Я.В.

Дії суду щодо розгляду справи. 
ОСОБА_1 подано позов до Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Чернігівгаз” про:
- визнання припиненими трудових відносин між ОСОБА_1 та АТ “Оператор газорозподільної системи “Чернігівгаз” з 23.10.2023 року на підставі п.5 ч.1 ст.41 Кодексу законів про працю України;
- стягнення з АТ “Оператор газорозподільної системи “Чернігівгаз” на користь ОСОБА_1 3 708 964,81 грн (з урахуванням утримань), з яких 1 152 022,56 грн компенсації за невикористані відпустки та 2 556 942,25 грн вихідної допомоги.
Ухвалою суду від 26.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 24.02.2026, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.
Учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання шляхом доставки ухвали суду від 26.01.2026 до їх електронних кабінетів в підсистемі Електронний суд, що підтверджено довідками про доставку електронного листа.
10.02.2026 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який долучено судом до матеріалів справи.
23.02.2026 від позивача надійшла заява про зміну предмета позову, до якої долучено змінену позовну заяву з додатками, в якій просить суд: визнати припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи “Чернігівгаз” з 23.10.2023 року на підставі п.5 ч.1 ст.41 Кодексу законів про працю України; стягнути з Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Чернігівгаз” на користь ОСОБА_1 5 880 586,45 грн, з яких 1 989 820,33 грн вихідної допомоги при звільненні, 1 072 872,00 грн компенсації за невикористану відпустку, 1 989 820,33 грн середнього заробітку, обмеженого шестимісячним строком, 742 973,79 грн компенсації за втрату заробітку, 85 100,00 грн моральної шкоди.
24.02.2026 суд задовольнив усне клопотання представника відповідача про відкладення підготовчого засідання та постановив протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та відкладення підготовчого засідання на 19.03.2026.
16.03.2026 від відповідача надійшли заперечення проти заяви позивача про зміну предмета позову. 
18.03.2026 від позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача.
Ухвалою суду від 19.03.2026 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну предмета позову. 
У підготовчому засіданні 19.03.2026 суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження по справі та призначення справи до судового розгляду по суті на 02.04.2026.
30.03.2026 від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі.
02.04.2026 суд у судовому засіданні оголосив перерву до 13.04.2026.
13.04.2026 розглянув справу по суті та перейшов до стадії ухвалення рішення.
14.04.2026 проголосив скорочене рішення (вступну та резолютивну частини).
Позиції сторін.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Наглядової ради відповідача від 23.10.2023 припинено повноваження позивача як Голови правління АТ “Оператор газорозподільної системи “Чернігівгаз” та обрано нового Голову правління. Тобто, відповідачем фактично припинено трудові відносини з позивачем з 23.10.2023, однак не видано наказу про звільнення та не проведено з позивачем належного розрахунку. 
Відповідач проти позову заперечує, вважає позовні вимоги є несвоєчасними та необґрунтованими. Відповідач зазначає, що хоча п. 6.3.5 контракту від 17.06.2022, укладеного з позивачем передбачено, що контракт припиняється у разі прийняття рішення Наглядовою Радою Товариства рішення про припинення повноважень керівника, проте під час прийняття Рішення Наглядової ради АТ «Чернігівгаз», яким вирішено припинити повноваження Голови Правління ОСОБА_1 в Україні діяв та продовжує діяти особливий період. Припинення трудового договору з працівником, призваним на військову службу можливе тільки після закінчення проходження військової служби. Розрахунки розміру компенсації за невикористану відпустку та вихідної допомоги є завищеними, неправомірними та недоведеними.
Обставини справи встановлені судом.
25.05.2022 рішенням Наглядової Ради Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» від 25.05.2022 ОСОБА_1 з 01.07.2022 обрано Головою правління Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» ( протоколом засідання № 25/05-2022 від 25.05.2022).
17.06.2022 Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» підписано Контракт з Головою правління Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз», який вважається укладеним з дати його підписання сторонами і діє з 01.07.2022 по 30.06.2025 включно.
Згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 26.06.2023 № 159, солдата військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період ОСОБА_1 , яка призвана відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, Указом від 18 квітня 2022 року №259/2022, Указом від 17 травня 2022 року №341/2022, Указом від 12 серпня 2022 року №573/2022, Указом від 07 листопада 2022 року №757/2022, Указом від 06 лютого 2023 №58/2023, Указом від 01 травня 2023 №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»), призначено на посаду бухгалтера розрахунково-касової групи фінансово-економічної служби Військової частини НОМЕР_2 та з 26.06.2023 зараховано до списків особового складу Військової частини НОМЕР_2 .
26.06.2023 наказом технічного директора Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» № 630-п/тр «Про увільнення від роботи ОСОБА_1 зв`язку з призивом на військову службу по мобілізації» голову правління АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» увільнено від роботи з 26.06.2023 у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації, на особливий період зі збереженням місця роботи та займаної посади.
23.10.2023 відбулося засідання Наглядової Ради Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз», на якому згідно протоколу № 2/23 від 23.10.2023 вирішено припинити повноваження Голови Правління Товариства ОСОБА_1 23.10.2023. 
Згідно з довідкою, підписаною тимчасово виконуючим обов`язки командира Військової частини НОМЕР_2 № 4651 від 31.10.2025 солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації у Військової частини НОМЕР_2 з 26.06.2023 по теперішній час.
АТ «Чернігівгаз» у відповідь на адвокатський запит від 17.12.2025 щодо надання інформації та копій документів стосовно трудових відносин з ОСОБА_1 , листом від 26.12.2025 №АТ/100/Сл-725/1225, з посиланням на ч. 3 ст. 119 КЗПП України повідомило, що трудові відносини між АТ «Чернігівгаз» та ОСОБА_1 не припинені через обставини увільнення її від роботи з 26.06.2023 у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації, на особливий період зі збереженням місця роботи та займаної посади.
Позивач вважає, що звільнивши її 23.10.2023 (рішення Наглядової ради), відповідачем було порушено її право, не видано наказ про звільнення та не проведено належного розрахунку відповідно до вимог КЗпП України, що змусило позивача звернутись із даним позовом до суду.
Оцінка суду. Висновки суду.
Відповідно до ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.
Стаття 43 Конституції України гарантує кожному право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності.
Розглядаючи справи, пов`язані із застосуванням цієї норми, Конституційний Суд України у своїх Рішеннях від 07.07.2004 у справі № 1-14/2004, від 16.10.2007 у справі № 1-16/2007 та від 29.01.2008 у справі № 1-5/2008 зауважив, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядається як природна потреба людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати. За своєю природою право на працю є надвідчужуваним і по суті означає забезпечення саме різних можливостей кожному для його реалізації.
Стаття 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що нікого не можна тримати в рабстві або в підневільному стані. Ніхто не може бути присилуваний виконувати примусову чи обов`язкову працю.
Трудові відносини всіх працівників регулюються Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України).
Законодавство про працю встановлює високий рівень умов праці, всемірну охорону трудових прав працівників (ст. 1 КЗпП України).
Згідно ч.2 ст.2 Кодексу законів про працю України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.
Відповідно до ч.1-3 ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.
Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачено законодавством, колективним договором або угодою сторін.
Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.
Судом встановлено, що трудові відносини між працівником ОСОБА_1 , яка обіймала посаду Голови Правління Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз», та товариством відповідача регулювалися укладеним між цими сторонами Контрактом з Головою правління Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» від 17.06.2022.
Вказаним Контрактом врегульовано права, обов`язки та відповідальність його сторін, а також порядок зміни умов та розірвання Контракту (розділ 6 Контракту).
Строк дії Контракту встановлено його сторонами до 30 червня 2025 року включно (п.7.1 Контракту).
Відповідно до п. 6.3, п. 6.3.5. Контракту контракт може бути розірваний у встановленому законодавством порядку до закінчення строку його дії, а керівник звільнений з посади у разі прийняття рішення про припинення (відкликання) повноважень керівника. Ця підстава для звільнення керівника може бути застосована не раніше, ніж 01.01.2023.
Згідно з п. 10.2.2.7 Статуту АТ «Чернігівгаз» до виключної компетенції Наглядової Ради належить обрання та припинення (відкликання) повноважень Голови та членів Правління Товариства.
Порядок припинення повноважень Голови Правління АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» визначено пунктом 11.9 Статуту АТ «Чернігівгаз», яким визначено:
11.9.1. Повноваження Голови та/або членів Правління припиняються за рішенням Наглядової ради.
11.9.2 Наглядова рада може в будь-який час та з будь-яких підстав прийняти рішення про припинення (відкликання) повноважень Голови Правління, будь-кого (або всіх) із членів Правління.
11.9.3. Повноваження Голови правління припиняються за рішенням Наглядової ради з одночасним прийняттям рішення про обрання (призначення) Голови Правління або особи, яка тимчасово здійснюватиме його повноваження.
Отже, Наглядова рада Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» наділена безумовними повноваженнями щодо припинення (відкликання) повноважень Голови Правління товариства.
Зазначені положення статуту в повній мірі відповідають положенням Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" (далі - Закон). 
Відповідно до ч.1 статті 84 Закону повноваження голови колегіального виконавчого органу (особи, яка здійснює повноваження одноосібного виконавчого органу) припиняються за рішенням наглядової ради з одночасним прийняттям рішення про призначення голови колегіального виконавчого органу (особи, яка здійснює повноваження одноосібного виконавчого органу) або особи, яка тимчасово здійснюватиме його повноваження, якщо статутом акціонерного товариства це питання не віднесено до компетенції загальних зборів.
Матеріали справи містять протокол №2/23 засідання Наглядової ради АТ "Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» від 23.10.2023, відповідно до пункту 1 питання порядку денного припинено повноваження Голови правління Товариства ОСОБА_1 23.10.2023; припинено повноваження усіх діючих членів Правління Товариства з 24.10.2023. Також за результатами засідання Наглядової ради обрано нового Голову та членів Правління товариства.
Таким чином, контракт з позивачем припинив свою дію 23.10.2023, що відповідає п. 6.3.5. Контракту (не раніше ніж 01.01.2023) за ініціативою роботодавця (п.5 ст.41 Кодексу законів про працю - припинення повноважень посадових осіб).
Як встановлено судом, роботодавець (власник) АТ "Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» в особі Наглядової ради із своєї ініціативи припинив повноваження Голови правління товариства ОСОБА_1 23.10.2023, однак не виконав свого обов`язку в повній мірі. Зокрема, ч.1 ст.47 Кодексу законів про працю України передбачено обов`язок власника або уповноваженого ним органу видати працівнику в день звільнення належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу.
З огляду на зазначене, не заслуговують на увагу твердження відповідача, що останній не міг звільнити позивача, бо той перебував у ЗС України. На його думку, звільнення позивача порушило б ст. 119 КЗпП України (збереження місця роботи і середнього заробітку). Однак, як встановлено судом, Наглядова рада звільнила позивача не дивлячись на гарантії, визначені у ст. 119 КЗпП України, так як останній на день прийняття рішення перебував у ЗС України та обрали нового голову правління. Крім того, матеріали справи не містять будь-яких наказів щодо працевлаштування позивача в АТ "Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз».
Таким чином, враховуючи фактичні обставини справи - припинення трудових відносин відповідно до ч.4 ст.36 КЗпП України на підставі положень п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України- право позивача на припинення трудового договору є порушеним, а тому обраний позивачем спосіб захисту визнається судом ефективним.
Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.
Згідно з ст. 2 Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.
До інших заохочувальні та компенсаційні виплати належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.
Постановою КМУ від 08.02.1995 № 100 затверджений порядок обчислення середньої заробітної плати.
Підпунктом «є» пункту І порядку унормовано, що порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках, серед іншого в цілях виплати компенсації за невикористанні відпустки, виплати вихідної допомоги.
Розрахунок компенсації за невикористані відпустки здійснюється у відповідності до пункту 2 розділу ІІ порядку виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю виплати компенсації за невикористані відпустки.
Розрахунок вихідної допомоги здійснюється відповідно абзацу третього пункту 2 розділу ІІ порядку виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Розділ ІІІ порядку містить перелік виплат, що включаються у розрахунок середньої заробітної плати. Включаються всі суми нарахованої заробітної плати. Тобто, премії та заохочувальні виплати підлягають врахуванню в цілях розрахунку вихідної допомоги.
Згідно з розрахунком позивача компенсація за невикористані відпустки за 2023 рік становить 1 152 022,56 грн, вихідна допомога - 2 556 942,25 грн. 
Відповідачем контррозрахунку не надано.
Судом здійснено аналіз поданих розрахунків позивача. Суд вважає, що розрахунок позивача відповідає вимогам законодавства, а тому доходить висновку про наявність підстав для виплати зазначених позивачем сум.
Таким чином, стягненню з відповідача АТ "Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» на користь ОСОБА_1 підлягає компенсація за невикористані відпустки за 2023 рік у розмірі 1 152 022,56 грн та вихідна допомога у розмірі 2 556 942,25 грн. 
Крім того, суд звертає увагу відповідача на те, що припинення трудового договору (контракту) за рішенням власника (п.5 ст.41 КЗпП України) не потребує заяви чи будь-якого волевиявлення працівника.
Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника (частини перша, друга статті 47 КЗпП України).
23.10.2023 трудові відносини за контрактом припинились, проте наказ про звільнення позивача на підставі п.5 ст.41 КЗпП України не видавався, трудова книжка ОСОБА_1 не видана, виплати не проведені.
За таких обставин, відповідач не виконав свого обов`язку щодо прийнятого ним рішення про звільнення до кінця, тому право позивача на припинення трудового договору є порушеним.
У постанові від 03.07.2019 в справі № 61-11768св 18 Верховний Суд зазначив, що недосконалість національного законодавства та прогалини у правовому регулюванні певних правовідносин не можуть бути підставою для позбавлення особи права на захист його порушених прав у обраний ним спосіб.
Зважаючи на те, що відповідач припинив трудовий договір (контракт) рішенням Наглядової ради від 23.10.2023, відтак вимога в частині визначення дати звільнення з 23.10.2023 є обґрунтованою, не суперечить трудовому законодавству та не може бути обмежена.
На підставі вищевикладеного суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права - визнання трудових відносин з відповідачем припиненими та стягнення 1 152 022,56 грн компенсації за невикористані відпустки та 2 556 942,25 грн вихідної допомоги є правомірним, оскільки позивачем вичерпано процедурні можливості реалізувати своє право на припинення трудових відносин, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат.
При ухваленні рішення в справі, суд, у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.
Статтею 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи задоволення позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 3328,00 грн судового збору.
Керуючись ст.73, 74, 76, 77, 79, 86, 129, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд 
УХВАЛИВ: 
1. Позов задовольнити повністю.
2. Визнати припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) та Акціонерним товариством “Оператор газорозподільної системи “Чернігівгаз” (код ЄДРПОУ 03358104, вул. Любецька, буд. 68, м. Чернігів, 14021) з 23.10.2023 на підставі п.5 ч.1 ст.41 Кодексу законів про працю України.
3. Стягнути з Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Чернігівгаз” (код ЄДРПОУ 03358104, вул. Любецька, буд. 68, м. Чернігів, 14021) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 152 022,56 грн компенсації за невикористані відпустки, 2 556 942,25 грн вихідної допомоги та 3328,00 грн судового збору. 
Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України. 
Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України. 
Повний текст рішення складено та підписано 23.04.2026.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/. 

Суддя В.В. Моцьор