ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/3834/25
Номер рядка у звіті 23

04 березня 2026 року м. Золотоноша 
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого – судді ОСОБА_1 
за участю:
секретаря – ОСОБА_2 
та сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення: прокурора – ОСОБА_3 ,
потерпілої – ОСОБА_4 ,
сторони захисту: обвинуваченого – ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому засіданні обвинувальний акт з угодою про примирення по кримінальному провадженню № 12025250370000849 від 02.08.2025 року стосовно    
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Золотоноша Черкаської області, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, освіта: середня, на утриманні непрацездатних осіб не має, депутатом будь-якого рівня, постраждалим внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, інвалідом, учасником бойових дій не є, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого; 
що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, –

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , діючи в порушення вимог ст. 28 Конституції України, відповідно до якої кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», перебуваючи за місцем спільного проживання з ОСОБА_4 , яка є його матір`ю, та є особою з інвалідністю 1 групи, за адресою: АДРЕСА_2 , умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою спричинення психологічних страждань потеорпілій, у період з 01.01.2025 року по 21.07.2025 року систематично вчиняв стосовно ОСОБА_4 психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, залякуванні, приниженні її честі та гідності, що призвело до істотних психологічних (моральних) страждань у вигляді змін в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванні її як особистості. 
Так, ОСОБА_5 01.01.2025 року о 01 год. 00 хв. перебуваючи по АДРЕСА_2 , вчинив психологічне насильство відносно матері ОСОБА_4 , а саме висловлювався нецензурною лайкою у її сторону та погрожував фізичною розправою.
За вказані дії, постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17.02.2025 у справі № 695/137/25 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340.00 грн. 
У подальшому ОСОБА_5 09.03.2025 року о 03 год. 00 хв. у АДРЕСА_2 , перебуваючи в п`яному вигляді вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_4 , а саме психологічний тиск, а саме: висловлювався нецензурною лайкою. 
За вказані дії, постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14.04.2025 у справі № 695/1113/25 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340.00 грн. 
У подальшому ОСОБА_5 будучи особою, яка протягом року притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, 02.07.2025 року о 18 год. 00 хв. у АДРЕСА_2 вчинив сварку відносно своєї матері ОСОБА_4 , під час якої кричав на неї, висловлювався нецензурною лайкою та штовхав її. 
За вказані дії, постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16.07.2025 у справі № 695/3018/25 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020.00 грн. 
Востаннє, 21.07.2025 року ОСОБА_5 близько 16:30 год. за місцем спільного проживання з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є його матір`ю та є особою з інвалідністю І групи, за адресою: АДРЕСА_2 , бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, систематично, реалізуючи свій протиправний злочинний умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, вчинив відносно своєї матері ОСОБА_4 домашнє насильство психологічного характеру, а саме: висловлювався нецензурною лайкою, принижував та погрожував, в результаті чого, остання, згідно з висновком судово-психіатричного експерта, № 506 від 21.08.2025 зазнала істотних психологічних (моральних) страждань у вигляді змін в емоційному стані, в індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванні її як особистості.
Дії ОСОБА_5  органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах, що призвело до психічних страждань потерпілої особи.   27 серпня 2025 року між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.
Як вбачається з даної угоди підозрюваний ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 126-1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен нести ОСОБА_5 за ст. 126-1 КК України у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду. Сторони погодили на застосування до підозрюваного ОСОБА_5 обмежувального заходу, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме: направлення для проходження програми для кривдників.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між підозрюваним   ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного звинувачення.
У судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.
При цьому судом з`ясовано, що підозрюваний ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. 
Потерпіла ОСОБА_4 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди,  визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді. 
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального  процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Враховуючи вищезазначене та беручи до уваги думку прокурора, потерпілої та обвинуваченого, які просили затвердити угоду про примирення, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 та призначення підозрюваному узгодженої сторонами міри покарання.
При цьому суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання за ст. 126-1  КК України у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.
Враховуючи думку прокурора та потерпілої, а також враховуючи дані про особу  обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, суд вважає за необхідне призначивши останньому покарання у виді пробаційного нагляду, та відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України призначити покарання з проходженням програми для кривдників.
Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обирати.
Цивільний позов не заявлений.
Процесуальні витрати відсутні.
Питання щодо речових доказів вирішувати на підставі ст. 100 КПК України. 
На підставі зазначеного та керуючись
ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд –

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 27 серпня 2025 року між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити узгоджене сторонами  покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду.
Згідно із ч. 2 ст. 59-1 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 протягом строку пробаційного нагляду, виконувати наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Строк відбування покарання рахувати з дня постановки ОСОБА_5 на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України направити ОСОБА_5 для проходження програми для кривдників передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», строком на 2 (два) місяці.
Попередити ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за ст. 390-1 КК України за умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 КК України.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.
Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлений.
Речові докази: довідки № 4986, ЄО № 13947 від 02.07.2025 року, довідки № 1337, ЄО № 4771 від 09.03.2025 року, довідки № 2, ЄО № 10 від 01.01.2025 року, що долучені до матеріалів кримінального провадження, - зберігати при матеріалах кримінального провадження № 12025250370000849.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за  відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку, якщо такий не скасовано, – після  постановлення судового рішення апеляційним судом.
Роз`яснити сторонами, що відповідно до ч. 1 ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Головуючий:        ОСОБА_1