ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

14 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/3511/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),
суддів: Семененка Я.В., Суховарова А.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року (суддя Рянська В.В.)
у справі № 160/3511/25
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що полягають у нездійсненні нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01.03.2022 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», без обмеження максимальним розміром пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.03.2022 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 №713, без обмеження максимальним розміром пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.08.2023 Дніпропетровським окружним адміністративним судом ухвалено рішення у справі №160/18088/23, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати і виплатити позивачу з 01.07.2021 щомісячну доплату до пенсії у сумі 2000,00 грн, передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021. Після проведення перерахунку пенсії на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.09.2024 у справі №160/15142/24 відповідачем обмежено пенсію позивача максимальним розміром, внаслідок чого йому не виплачується щомісячна доплата до пенсії, передбачена постановою Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021. На заяву позивача відповідач повідомив, що оскільки рішенням суду не було зобов`язано здійснити нарахування щомісячної доплати понад максимальний розмір пенсії, розмір пенсії та доплати на виконання рішення суду обчислено в межах максимального розміру. Позивач вважає такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протиправними.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром після проведення перерахунку з 01.03.2022.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022 з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у сумі 2000,00 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» №713 від 14.07.2021, без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.08.2023 у справі №160/18088/23 здійснено перерахунок пенсії позивача та встановлено щомісячну доплату до пенсії у сумі 2000,00 грн, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021, однак фактично така доплата йому не виплачується, оскільки виплату пенсії позивача після перерахунку з 01.03.2022 обмежено максимальним розміром.
Суд, за встановлених у справі обставин дійшов висновку, що відповідачем протиправно обмежено розмір пенсії позивача максимальним розміром, невиплата позивачу щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» №713 від 14.07.2021, є протиправною. Зазначив, що у розглянутому випадку належним способом захисту порушеного права є оскарження позивачем дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, які полягають в обмеженні розміру його пенсії максимальним розміром.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Скаржник вказує, що оскільки розмір пенсії позивача на виконання рішень суду обчислено з грошового забезпечення, визначеного станом на 05.03.2019, а не на 01.03.2018, як передбачено Постановою №713, для встановлення до розміру пенсії позивача щомісячної доплати в сумі 2000 грн підстави відсутні. Також відповідач зазначає, що обмеження пенсії максимальним розміром відповідає чинному законодавству; вважає, що в спірному випадку його дії є правомірними, підстави для задоволення позову відсутні.
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 311 КАС України в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Визначаючи межі апеляційного перегляду справи, суд апеляційної інстанції виходить з того, що рішення суду першої інстанції оскаржено відповідачем в частині задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим судом апеляційної інстанції надається оцінка рішенню суду на предмет його законності та обґрунтованості в цій же частині.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».
З 01.07.2021 на підставі Постанови №713 до пенсії позивача установлено щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.06.2023 у справі №160/7052/23, яке набрало законної сили 11.07.2023, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 року ОСОБА_1 з урахуванням розміру пенсії за вислугу років 90% грошового забезпечення, обчисленого відповідно до довідки №ФД104669 ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошової забезпечення для перерахунку пенсії від 24.06.2022 року.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.08.2023 у справі №160/18088/23, яке набрало законної сили 02.04.2024, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.07.2021 року щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000 гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 року №713, з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.09.2024 у справі №160/15142/24, яке набрало законної сили 22.10.2024, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022 на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», з 01.03.2023 на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», з 01.03.2024 на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», з урахуванням індексації пенсії без обмеження максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат.
Відповідно до розрахунку пенсії ОСОБА_1 від 01.03.2022: пенсія розрахована із сум грошового забезпечення 18999,75 грн.
Основний розмір пенсії: 90% грошового забезпечення (вислуга років 37) у розмірі: 17099,78 грн.. З урахуванням індексації: 19493,75 грн. З урахуванням доплати: 21493,75 грн.;
- індексація базового ОСНП 2022: 2393,97 грн.;
- щомісячна доплата до 2000 відповідно до ПКМУ №713 від 14.07.2021 (згідно рішення суду): 2000 грн.;
- бойові дії в інших країнах учасник бойових дій: 483,50 грн.;
- учасник бойових дій: 40,00 грн.;
- підсумок пенсії (з надбавками): 22017,25 грн., з урахуванням максимального розміру пенсії: 19340,00 грн.
Відповідно до розрахунку пенсії ОСОБА_1 від 01.03.2023: пенсія розрахована із сум грошового забезпечення 18999,75 грн.
Основний розмір пенсії: 90% грошового забезпечення (вислуга років 37) у розмірі: 17099,78 грн. З урахуванням індексації: 20993,75 грн.. З урахуванням доплати: 22993,75 грн.;
- індексація базового ОСНП 2022: 2393,97 грн.;
- індексація базового ОСНП 2023: 1500,00 грн.;
- щомісячна доплата до 2000 відповідно до ПКМУ №713 від 14.07.2021 (згідно рішення суду): 2000 грн.;
- бойові дії в інших країнах учасник бойових дій: 523,25 грн;
- учасник бойових дій: 40,00 грн.;
- підсумок пенсії (з надбавками): 23557 грн., з урахуванням максимального розміру пенсії: 21557,00 грн..
Відповідно до розрахунку пенсії ОСОБА_1 від 01.03.2024: пенсія розрахована із сум грошового забезпечення всього 18999,75 грн.
Основний розмір пенсії: 90% грошового забезпечення (вислуга років 37) у розмірі: 17099,78 грн. З урахуванням індексації: 22493,75 грн. З урахуванням доплати: 24493,75 грн.;
- індексація базового ОСНП 2022: 2393,97 грн.;
- індексація базового ОСНП 2023: 1500,00 грн.;
- індексація базового ОСНП 2024: 1500,00 грн.;
- щомісячна доплата до 2000 відповідно до ПКМУ №713 від 14.07.2021 (згідно рішення суду): 2000 грн.;
- бойові дії в інших країнах учасник бойових дій: 590,25 грн.;
- учасник бойових дій: 40,00 грн.;
- підсумок пенсії (з надбавками): 25124 грн., з урахуванням максимального розміру пенсії: 23610,00 грн.
На звернення ОСОБА_1 від 05.11.2024 з питань пенсійного забезпечення Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом вих. №67912-50048/М-01/8-0400/24 від 19.12.2024 повідомило, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.08.2023 у справі №160/18088/23 з 01.07.2021 нараховано щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»; зазначеним рішенням не було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести обчислення пенсії позивача без обмеження максимальним розміром та нарахувати позивачу щомісячну доплату відповідно до Постанови №713 у сумі 2000,00 грн понад максимальний розмір пенсії, визначений статтею 43 Закону №2262, тому розмір пенсії та доплати на виконання рішення суду обчислено в межах максимального розміру; на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.09.2024 у справі №160/15142/24 нараховано індексацію пенсії з 01.03.2022, 01.03.2023 та 01.03.2024 без обмеження пенсії максимальним розміром; зазначеним рішенням суду не було зобов`язано нарахувати позивачу щомісячну доплату відповідно до Постанови № 713 у сумі 2000,00 грн понад максимальний розмір пенсії; з 01.01.2025 виплата пенсії здійснюватиметься у сумі 23610,00 грн.
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті пенсії без обмеження максимальним розміром з урахуванням щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Постановою №713, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
За змістом частин першої і третьої статті 1-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Положення статті 43 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII, якими передбачено, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, доповнено згідно із Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI, який набрав чинності 01.10.2011.
Одночасно статтею 2 Закону №3668-VI обмежено максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих), в тому числі, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
Тобто положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону №3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон №2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII) та є однаковими за змістом.
Конституційним Судом України у Рішенні від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 надано оцінку такому правовому регулюванню та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII (щодо обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців).
Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, - 20 грудня 2016 року.
Таким чином, з 20.12.2016 відсутня частина сьома статті 43 в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Отже, всі подальші зміни, внесені до вказаної норми є нереалізованими. Тобто, починаючи із 2017 року стаття 43 Закону №2262-XII не містила норм про обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами.
Внесені Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI (у тому числі із змінами і доповненнями) до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.
Даний висновок узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року у справі №522/16882/17 та від 31 січня 2019 року у справі №638/6363/17.
В той же час, склалась така ситуація, що положення статті 2 Закону №3668-VI (у частині поширення її дії на Закон №2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин, змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.
Наведене є свідченням наявної колізії між Законом №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 та Законом №3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-XII.
Подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді.
Зокрема у постановах від 16.12.2021 у справі №400/2085/19, від 20.07.2022 у справі №340/2476/21, від 25.07.2022 у справі №580/3451/21 та від 30.08.2022 у справі №440/994/20, Верховний Суд зазначив таке: «на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 та Законом №3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.
При цьому суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення статті 2 Закону №3668-VI.
Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, колегія суддів Верховного Суду доходить висновку, що вони явно суперечать один одному.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.
У постанові від 13.02.2019, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі №822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, а не норми Закону №3668-VI.
Отже, є помилковою позиція відповідача про законодавчо встановлене обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
Окрім того, суд апеляційної інстанції враховує, що рішенням від 12.10.2022 №7-р(ІІ)/2022 Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року №3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року №2262-XII, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.
Приписи статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року №3668-VI зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Тобто, рішенням Конституційного Суду України від 12.10.2022 №7-р(ІІ)/2022 визнано неконституційними приписи статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року №3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року №2262-XII, без будь-яких виключень, тобто стосуються всіх категорій громадян, на яких розповсюджується цей Закон №2262-ХІІ, а не певного кола осіб. 
Щодо права позивача на виплату щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн суд зазначає таке.
Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», в преамбулі якої зазначено, що ця постанова прийнята з метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 установлено з 1 липня 2021 року особам, яким призначено пенсію до 1 березня 2018 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 року, щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.
Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 1 березня 2018 року, розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 1 березня 2018 року або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.
Особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, пенсії яких переглядалися (перераховувалися) після 1 березня 2018 року (крім перерахунку пенсій на виконання Закону України від 24 березня 2022 р. №2146-IX «Про внесення змін до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо пенсій в разі втрати годувальника»), щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.
Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 1 липня 2021 року.
Отже, за змістом постанови Кабінету Міністрів України №713 особам, пенсії яким призначено за нормами Закону №2262-ХІІ до 01.03.2018, установлено щомісячну доплату в розмірі 2000,00 грн, виплата якої не здійснюється у разі, коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому пункту 1 цієї постанови, переглядалися (перераховувалися) після 1 березня 2018 року і розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився більше ніж на 2000 грн.
При цьому проведенням перерахунку пенсії у розумінні постанови Кабінету Міністрів України №713 є її перерахунок у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.
У спірному випадку право позивача на нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Постановою №713, було предметом розгляду у справі №160/18088/23, рішення у якій набрало законної сили 02.04.2024. Суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.07.2021 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000 гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 №713, з урахуванням раніше виплачених сум.
В подальшому, перерахунок пенсії позивача, який був би пов`язаний із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, не здійснювався, що є свідченням наявного у позивача права на отримання передбаченої постановою № 713 щомісячної доплати в розмірі 2000,00 грн. на момент виникнення спірних відносин у межах цієї справи. 
Стосовно положень у пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України № 713, що щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, суд зауважує, що за наведеного вище мотивування, така норма не дає відповідачу підстав для зменшення розміру пенсії позивача при нарахуванні доплати в сумі 2000 грн. (фактичної невиплати позивачу такої доплати) внаслідок застосування обмеження максимального розміру пенсії. 
Частинами першою – третьою статті 7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.
У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Вказані вище положення постанови Кабінету Міністрів України № 713 як нормативно-правового акту не відповідають приписам Закону № 2262-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016, тобто правовому акту, який має вищу юридичну силу, тому до спірних правовідносин мають застосовуватися приписи Закону № 2262-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016, а не підзаконний нормативно-правовий акт, яким є постанова Кабінету Міністрів України № 713, в частині встановлення щомісячної доплати у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом.
Відтак, суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції про протиправність дій пенсійного органу щодо нарахування та виплати позивачу пенсії з обмеженням її максимального розміру.
Підсумовуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.
Керуючись ст. 311, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року у справі №160/3511/25 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк 

суддя Я.В. Семененко 

суддя А.В. Суховаров