ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 
справа № 753/6436/26
провадження № 1-кп/753/1546/26
В И Р О К 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" квітня 2026 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді     ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської області, громадянина України, зі спеціальною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні дитину 2025 року народження, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,
за участю:
секретаря судового засідання:  ОСОБА_3 ,
прокурора      ОСОБА_4 ,
обвинуваченого    ОСОБА_2 ,
в с т а н о в и в:
6 лютого 2026 року ОСОБА_2 , зберігаючи при собі нарізну вогнепальну зброю моделі CZ 82/83, калібру 9*18м, серійний номер НОМЕР_1, якою був нагороджений 25 листопада 2024 року, перебуваючи на вулиці біля під`їзду № 1 по АДРЕСА_4, в період часу з 22 год. 02 хв. по 22 год. 40 хв., діючи умисно, з хуліганських спонукань, з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість., нехтуючи загально прийнятими правилами і нормами поведінки в суспільстві, знаючи, що у вечірню добу в подвір`ї знаходяться люди, став вчиняти хуліганські дії, прагнучи показати свою зневагу до установлених правил і норм поведінки в суспільстві, а саме: здійснив постріл у повітря з вказаної нарізної зброї, пошкодивши склопакет вікна в кв. АДРЕСА_3 , завдавши матеріального збитку на суму 7616,50 грн.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та пояснив, що він є діючим військовослужбовцем. Коли йому надали 2 дні відпочинку, то його друг попросив йому допомогти по дому. Коли він вийшов від нього на вулицю, то здійснив постріл, після чого розрядив пістолет та поїхав на таксі. Знаходився він у АДРЕСА_4. Потім він дізнався, що пошкодив вікно потерпілій, одразу відшкодував завдану їй шкоду та вибачився. 
Зазначив, що розумів, що вчиняє хуліганські дії, йому дуже соромно за це і попросив вибачення, запевняючи не допускати в майбутньому таких вчинків.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_2 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор не оспорює фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. 

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 296 КК України як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї.

При призначенні ОСОБА_2 покарання суд, ураховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, те, що, відповідно до вимог ст. 12 КК України, він є тяжким, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є військовослужбовцем, приходить до висновку, що останньому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, передбачених санкцією ч. 4 ст. 296 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.
Разом з тим, ураховуючи дані про особу обвинуваченого, який несудимий, має постійне місце проживання, щире каяття, що судом визнається як обставина, яка пом`якшує покарання, приймав участь у бойових діях, має численні нагороди та подяки, повне відшкодування шкоди потерпілій, суд уважає, що виправлення останнього можливе без ізоляції від суспільства, і тому до нього слід застосувати вимоги ст.ст. 75, 76 КК України.
Між тим, ч. 1 ст. 76 КК України передбачено, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого обов`язки, передбачені цією частиною, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Однак, частиною 4 цієї статті встановлено, що нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.
Зважаючи на наведені положення закону України про кримінальну відповідальність, враховуючи, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем та продовжує військову службу, суд позбавлений можливості покласти на нього до виконання обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, зокрема прибувати до органу пробації, й наразі такий нагляд за ним має здійснювати командир військової частини за місцем служби.
У разі звільнення з військової служби протягом іспитового строку, тривалістю 1 роки від дня ухвалення вироку, обвинувачений ОСОБА_2 зобов`язаний з`явитися до органу пробації за місцем проживання й до завершення цього строку виконувати обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

Крім того, суд уважає за необхідне, відповідно до ст. 96-2 КК України, застосувати спеціальну конфіскацію щодо нарізної вогнепальної зброї моделі CZ 82/83, калібру 9*18м, серійний номер НОМЕР_1, оскільки вона була використана як знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Долю речових доказів та процесуальних витрат слід вирішити відповідно до вимог КПК України.
Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд 
у х в а л и в:
ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України  ОСОБА_2  звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 роки.
На підставі ч. 4 ст. 76 КК України командиру військової частини за місцем служби здійснювати нагляд за військовослужбовцем ОСОБА_2 протягом встановленого іспитового строку тривалістю 1 роки.
У разі звільнення з військової служби до завершення встановленого іспитового строку тривалістю 1 роки, на підставі ст. 76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_2 виконання наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати по справі - вартість проведеної експертизи на суму 10696 грн. 80 коп. в дохід держави.
На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, речовий доказ: нарізну вогнепальну зброю моделі CZ 82/83, калібру 9*18м, серійний номер НОМЕР_1, предмет схожий на магазин, що знаходиться в камері схову Дарницького УП, - конфіскувати у власність держави.
Речовий доказ по справі: протяжка ствола, 5 патронів калібру 9*18 (з яких 2 у демонтованому вигляді), 2 відстріляні гільзи, стріляна куля - знищити, диск DVD-R - залишити зберігати при матеріалах провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського Апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. 
Суддя ОСОБА_1