ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року	Львів	Справа № 466/6322/25 пров. № А/857/48931/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Іщук Л. П.,
суддів – Обрізка І. М., Пліша М.А., 
за участю секретаря судового засідання – Доморадової Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 31 липня 2025 року (головуючий суддя Білінська Г.Б., м. Львів) у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, у якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4971361 від 14.06.2025 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 31 липня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій покликається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не встановив факт керування позивачем транспортним засобом за обставин, вказаних у оскаржуваній постанові, а також факт обізнаності позивача про наявність у нього обмежень у праві керування транспортним засобом. Також вказує, що представником відповідача відзив на позовну заяву подано з пропуском встановленого судом десятиденного строку, заяв про поновлення вказаного строку не подано, відтак у прийнятті вказаного відзиву слід було відмовити. 
Просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.
Особи, які беруть участь у справі, на апеляційний розгляд не з`явились, належним чином були повідомлені про його дату, час та місце. 
Суд, з врахуванням строку розгляду термінових справ, відповідно до статті 286, статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалив провести апеляційний розгляд у відсутності осіб, які не з`явились без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази, які є в матеріалах справи, та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції і визнається сторонами, 14.06.2025 поліцейським 2 взводу 1 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Кам`янець-Подільського району УПП в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Федоровичем Д.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4971361 відносно позивача за ч. 4 ст. 126 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 гривень.
Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 14.06.2025 року о 03:22 год. на трасі Н-03 Житомир-Чернівці 291 км. 300 км., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом FORD ESCAPE, н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування, чим порушив п. 2.1 «а» ПДР України.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач довів наявність складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.
Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Згідно п.п."а" п.2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно до п.п «а» п.2.1. ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.
Положеннями ч.4 ст.126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами та тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до статті 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Як передбачено статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Тобто, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Отже, наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно із статтею 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
З наведених норм можна зробити висновок, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення поліцейський зобов`язаний з`ясувати обставини правопорушення, встановити подію і склад адміністративного правопорушення та у винесеній постанові зазначити докази, якими підтверджується подія і склад адміністративного правопорушення, зокрема, у випадку здійснення запису порушення, зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.
Згідно зі ст. 317 та ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права. Виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до Єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія. Постанова про позбавлення права керування транспортними засобами виконується посадовими особами органів Національної поліції.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, позивач керував транспортним засобом FORD ESCAPE, н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування Шевченківським районним судом м. Львова згідно постанови від 02 липня 2018 року №466/3916/18 (пров. 3/466/1585/18) терміном на 10 років, чим порушив п. 2.1 «а» ПДР України.
Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1 визнано виннним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 (десять) років.
Наведена постанова набрала законної сили 13.07.2018.
Постанова міститься в Єдиному реєстрі судових рішень, в загальному доступі, отже позивач міг ознайомитись з її змістом за допомогою вказаного реєстру.
Позивач заперечує вчинення ним правопорушення, вважає, що поліцейський за відсутності доказів притягнув його до адміністративної відповідальності.
Такі доводи спростовуються наявними у електронних матеріалах справи доказами, а саме відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (час на відео з 00:41:17), на якому зафіксовано рух автомобіля FORD ESCAPE, н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 .
Також з даного відео вбачається, що позивач не заперечував той факт, що його позбавили права керування ТЗ у 2018 році на 10 років.
Таким чином, наведеним підтверджено, що позивач керував транспортним засобом FORD ESCAPE, н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування Шевченківським районним судом м. Львова згідно постанови від 02 липня 2018 року №466/3916/18 (пров. 3/466/1585/18) терміном на 10 років.
Колегія суддів звертає увагу, що позивач, враховуючи наявні у матеріалах справи рішення судів про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, неодноразово позбавлявся права керування на різні терміни. 
Зважаючи на наведені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність оскаржуваної постанови та відсутність підстав для її скасування.
За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального або порушення норм процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.
Згідно приписів статті 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст.272, ст.286, ст. 310, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 31 липня 2025 року у справі № 466/6322/25 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя	 	Л. П. Іщук 	
судді	 	І. М. Обрізко 	
 	 	М.А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 05 березня 2026 року