Провадження № 2/734/618/26 Справа № 734/510/26

ЗАОЧНЕ
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
20 квітня 2026 року селище Козелець
Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді Іванюка Т.І.,
при секретарі Ієвлевій О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Остерська квартирно-експлуатаційна частина району про визнання особитакою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
в с т а н о в и в:
до суду із позовом про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням звернулася ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Остерська квартирно-експлуатаційна частина району, у якому просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням – квартирою  АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить до державного житлового фонду, власником якого є Міністерство оборони України, а балансоутримувачем є Остерська квартирно- експлуатаційна частина району. Згідно договору найму житлового приміщення № 555 від 20 січня 2016, укладеного Остерською квартирно-експлуатаційною частиною району (Наймодавцем) в особі начальника полковника ОСОБА_3 , що діє на підставі Положення, та ОСОБА_1 (Наймачем), останній надано в користування вільне ізольоване житлове приміщення, придатне для постійного проживання у ньому, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 63,3 кв.м. Вулицю Рибалка в селищі Десна було перейменовано на вулицю Захисників України згідно рішення Деснянської селищної ради № 12-49/8 від 04 липня 2024. На даний час разом з позивачем у квартирі зареєстровані: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (з 11.06.2011 по теперішній час); ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (з 16.01.2005 по теперішній час); ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (з 27.03.2008 по теперішній час); ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (з 26.04.2004 по теперішній час). Вказане підтверджують відомості про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 147 від 30 січня 2026. При цьому ОСОБА_2 фактично за вказаною адресою не проживає з 2014 року по даний час, про що свідчить довідка № 50 від 30 січня 2025, видана Деснянською селищною радою Чернігівського району Чернігівської області. Вона є дочкою позивача. Родинні відносини між ними підтверджуються: свідоцтвом про народження ОСОБА_7 НОМЕР_1 від 26 грудня 1985, батьками вказані ОСОБА_8 та ОСОБА_1 ; свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_2 від 03 червня 2011 ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , дружині присвоєне прізвище ОСОБА_10 . У грудні 2014 року ОСОБА_2 виїхала на постійне проживання до чоловіка в російську федерацію, там проживає й донині. В селище ОСОБА_11 з того часу жодного разу не приїздила, фактично з того часу Позивач її й не бачила. Зв?язок підтримують в телефонному режимі. Відомо, що Відповідач набула громадянства російської федерації, її місце перебування зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 , про що свідчать надіслані нею Позивачу в месенджері для дзвінків та обміну повідомленнями Viber фото паспорта та свідоцтва про реєстрацію по місцю перебування. Відповідач не заперечує проти зняття її з реєстрації в селищі Десна, але не має можливості направити до компетентного органу належним чином засвіченого документу про згоду, оскільки у зв?язку з агресією з боку росії та введенням воєнного стану в Україні припинене поштове співробітництво з поштою росії. Відтак, ОСОБА_2 більше 11 років за адресою реєстрації в селищі Десна не проживає. Але до нині вона залишається зареєстрованою у житлі, своїх особистих речей в квартирі не зберігає, тривалий час нею не користується, витрати по утриманню квартири та сплаті комунальних послуг не здійснює, не бере участі у проведенні поточних ремонтів помешкання, спільного господарства з Позивачем не веде. Факт її не проживання підтверджується актом обстеження на предмет фактичного проживання/не проживання квартири по АДРЕСА_1 від 30 січня 2026, складеним комісією у складі: депутата Деснянської селищної ради Берегової Наталії Миколаївни, паспорт НОМЕР_3 виданий Козелецьким РВ УМВС України в Чернігівській області 25 серпня 2005, та сусідів: ОСОБА_12 , паспорт НОМЕР_4 виданий Козелецьким РВ УМВС України в Чернігівській області 16 квітня 1996, ОСОБА_13 , паспорт НОМЕР_5 виданий Козелецьким РВ УМВС України в Чернігівській області 28 травня 1996. Комісією встановлено, що за даною адресою зареєстровані та фактично проживають: квартиронаймач ОСОБА_1 , дочка ОСОБА_6 , син ОСОБА_5 , дочка ОСОБА_4 . Зареєстрована, але фактично не проживає дочка ОСОБА_2 з 2014 року. Перешкод з боку Позивача Відповідачу для проживання у квартирі не чинилось. Факт реєстрації Відповідача у квартирі створює перешкоди Позивачу у праві вільного користування майном, тягне додаткові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг.
У судове засідання представник позивача не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Представник Остерської квартирно-експлуатаційної частини району у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явилася з невідомих причин; відзиву на позов, клопотання про розгляд справи у її відсутність у відповідності до ст.211ЦПК України не надала.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.
ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить до державного житлового фонду, власником якого є Міністерство оборони України, а балансоутримувачем є Остерська квартирно- експлуатаційна частина району.
Згідно договору найму житлового приміщення № 555 від 20 січня 2016,
укладеного Остерською квартирно-експлуатаційною частиною району (Наймодавцем) в особі начальника полковника ОСОБА_3 , що діє на підставі Положення, та ОСОБА_1 (Наймачем), останній надано в користування вільне ізольоване житлове приміщення, придатне для постійного проживання у ньому, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 63,3 кв.м.
Вулицю Рибалка в селищі Десна було перейменовано на вулицю Захисників
України згідно рішення Деснянської селищної ради № 12-49/8 від 04 липня 2024.
На даний час разом з позивачем у квартирі зареєстровані:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (з 11.06.2011 по теперішній час); ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (з 16.01.2005 по теперішній час); ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (з 27.03.2008 по теперішній час); ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (з 26.04.2004 по теперішній час).
Вказане підтверджують відомості про зареєстрованих у житловому приміщенні
осіб № 147 від 30 січня 2026.
При цьому ОСОБА_2 фактично за вказаною адресою не проживає з 2014 року по даний час, про що свідчить довідка № 50 від 30 січня 2025, видана Деснянською селищною радою Чернігівського району Чернігівської області.
Вона є дочкою позивача. Родинні відносини між ними підтверджуються: свідоцтвом про народження ОСОБА_7 НОМЕР_1 від 26 грудня 1985, батьками вказані ОСОБА_8 та ОСОБА_1 ; свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_2 від 03 червня 2011 ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , дружині присвоєне прізвище ОСОБА_10 .
У грудні 2014 року ОСОБА_2 виїхала на постійне проживання до чоловіка в російську федерацію, там проживає й донині. В селище ОСОБА_11 з того часу жодного разу не приїздила, фактично з того часу Позивач її й не бачила. Зв?язок підтримують в телефонному режимі.
Відомо, що Відповідач набула громадянства російської федерації, її місце перебування зареєстроване за адресою: 
АДРЕСА_3 , про що свідчать надіслані нею Позивачу в месенджері для дзвінків та обміну повідомленнями Viber фото паспорта та свідоцтва про реєстрацію по місцю
перебування.
Відтак, ОСОБА_2 більше 11 років за адресою реєстрації в селищі Десна не проживає. Але до нині вона залишається зареєстрованою у житлі, своїх особистих речей в квартирі не зберігає, тривалий час нею не користується, витрати по утриманню квартири та сплаті комунальних послуг не здійснює, не бере участі у проведенні поточних ремонтів помешкання, спільного господарства з Позивачем не веде.
Факт її не проживання підтверджується актом обстеження на предмет фактичного проживання/не проживання квартири по АДРЕСА_1 від 30 січня 2026, складеним комісією у складі: депутата Деснянської селищної ради Берегової Наталії Миколаївни, паспорт НОМЕР_3 виданий Козелецьким РВ УМВС України в Чернігівській області 25 серпня 2005, та сусідів: ОСОБА_12 , паспорт НОМЕР_4 виданий Козелецьким РВ УМВС України в Чернігівській області 16 квітня 1996, ОСОБА_13 , паспорт НОМЕР_5 виданий Козелецьким РВ УМВС України в Чернігівській області 28 травня 1996.
Комісією встановлено, що за даною адресою зареєстровані та фактично проживають: квартиронаймач ОСОБА_1 , дочка ОСОБА_6 , син ОСОБА_5 , дочка ОСОБА_4 . Зареєстрована, але фактично не проживає дочка ОСОБА_2 з 2014 року.
Перешкод з боку Позивача Відповідачу для проживання у квартирі не чинилось. Факт реєстрації Відповідача у квартирі створює перешкоди Позивачу у праві вільного користування майном, тягне додаткові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
У відповідності до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За ч.1ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
17 липня 1997 року Україна ратифікувала римську Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року (далі - Конвенцію), а також Перший протокол та протоколи №№ 2, 4, 7 та 11 до цієї Конвенції. Певна увага приділена у Конвенції правам людини, що пов`язані з житлом. Так, п. 1 ст. 8 Конвенції встановлює, що кожна людина має право на повагу до її житла. Цим правом закріплена недоторканність житла, яка проголошена також ст. 30 Конституції України. Відповідно до цього ніхто не може перешкоджати особі у законному володінні, користуванні чи розпорядженні своїм житлом, а будь-які порушення цих повноважень захищаються у встановленому законом порядку.
У відповідності до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Як випливає із зазначеної норми закону, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно при позбавленні права власності на житлове приміщення, позбавленні права користування житловим приміщенням, визнанні особи безвісно відсутньою, оголошенні фізичної особи померлою.
З огляду на те, що Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 30 червня 2015 року (справа № 21-1438а15).
Оцінивши зібрані у справі докази і з`ясувавши обставини спору, суд вважає, що Відповідач без поважних причин не проживає в спірній квартирі більше шести місяців.
Поважних причин, при яких житлове приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців, судом не встановлено.
Аналіз вищенаведеного переконує суд в тому, що у грудні 2014 року ОСОБА_2 виїхала на постійне проживання до чоловіка в російську федерацію, там проживає й донині. В селище ОСОБА_11 з того часу жодного разу не приїздила, фактично з того часу Позивач її й не бачила. Зв?язок підтримують в телефонному режимі. Відомо, що Відповідач набула громадянства російської федерації, її місце перебування зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 , про що свідчать надіслані нею Позивачу в месенджері для дзвінків та обміну повідомленнями Viber фото паспорта та свідоцтва про реєстрацію по місцю перебування. А тому, суд приходить до висновку про те, що Відповідач втратила право користування вказаним житловим приміщенням.
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Позивачка ОСОБА_1 є учасником бойових дій, про що свідчить посвідчення серії НОМЕР_6 від 2009 року, відтак звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви до суду на підставі п.8 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір». Отже, оскільки позовні вимоги задоволені, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.2,4,280-289 ЦПК України, ст. ст.389,391 ЦК України,ст. 64, 65, 66, 71, 72 ЖК України, суд,-
у х в а л и в:
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Остерська квартирно-експлуатаційна частина району про визнання особи такою, що втратила прав користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням – квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_7 ) на користь держави судовий збір у сумі 1 331 гривень 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відомості про учасників справи:
Позивач – ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_8 ).
Відповідач – ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 ).
Третя особа – Остерська квартирно-експлуатаційна частина району (Чернігівська область, Чернігівський район, с-ще Десна, вул. Ювілейна, буд. 3, ЄДРПОУ: 07807645).

Суддя: