КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року м. Кропивницький Справа № 640/17139/20
провадження № 2-іс/340/253/25 
Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагуна А.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Інтергеоком" (далі – позивач) до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі – відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – Державна інспекція архітектури та містобудування України, про скасування постанов, - 
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до відповідача, у якому просить скасувати постанови: 
- від 20.02.2020 року ВП № 61347662 про стягнення виконавчого збору; 
- від 29.04.2020 року ВП № 61347662 про розмір витрат виконавчого провадження; 
- від 29.04.2020 року ВП № 61347662 про арешт коштів боржника. 
Ухвалою судді Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.08.2020 відкрито провадження в адміністративній справі (а.с.54).
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.04.2021 було зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва у справі №640/11208/20 (а.с.96). 
На виконання положень Закону України від 13.12.2022 № 2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду", у відповідності з Порядком передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженим наказом ДСА України №399 від 16.09.2024, згідно супровідного листа Київського окружного адміністративного суду від 05.03.2025 №01-19/3049/25 до Кіровоградського окружного адміністративного суду передано 689 судових справ (у тому числі дану справу) (а.с.99). 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2025, справу № 640/17139/20 передано на розгляд судді А.В. Сагуну (а.с.100).
Ухвалою судді від 23.04.2025 справу прийнято до свого провадження та вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Також, зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 640/11208/20 за позовом ТОВ "Інтергеоком" до ДАБІ України про визнання протиправною і скасування постанови від 10.09.2019 № З-1009/1/1010-2940/02 (а.с.101-102). 
Ухвалою суду від 09.02.2026 поновлено провадження у справі та призначено судове засідання на 16.02.2026 о 10:00 год. Також, замінено найменування та місцезнаходження відповідача на Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України та замінено третю особу на її правонаступника Державну інспекцію архітектури та містобудування України (а.с.119-120). 
Ухвалою суду від 16.02.2026 закрито провадження у справі в частині позовних вимог про скасування постанови про арешт коштів боржника від 29.04.2020 року ВП № 61347662. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірні постанови державного виконавця Кидонь Є.В. Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 29.04.2020 року про арешт коштів боржника, від 29.04.2020 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, від 20.02.2020 року про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 61347662 є протиправними, передчасними та такими, що були прийняті на підставі Постанови ДАБІ, яка не набрала законної сили. Відтак, зважаючи, що Постанова ДАБІ позивачу не вручалась і не набрала законної сили, що в цілому, свідчить про незаконність винесення оскаржуваних постанов у виконавчому провадженні.
Відповідач правом подати до суду відзив на позов або ж заяви про його визнання не скористався. 
Представники позивача відповідача та третьої особи у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином (а.с.123-127).
Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Фактичні обставини справи, встановлені судом. 
20.02.2020 року головним державним виконавцем Дніпровського РУ ДВС у місті Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 61347662 з примусового виконання постанови № З-1009/1/1010-2940/02, виданої 10.09.2019 р. ДАБІ України про стягнення з ТОВ "Інтергеоком" на користь держави штрафу в розмірі 60210 грн, та стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 6021 грн (а.с.76-76). 
В межах виконавчого провадження головним державним виконавцем також винесено, зокрема, постанову про стягнення виконавчого збору від 20.02.2020 року (а.с.82), постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 29.04.2020 року (а.с.79-80).
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі – Закон № 1404-VIIІ в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. 
Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. 
На виконання положень статті 26 Закону № 1404-VІІІ виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону. 
Згідно до частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.
Суд зазначає, що 20.02.2020 р. головним державним виконавцем Дніпровського РУ ДВС у місті Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Кидонь Євгенієм Вікторовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 61347662 з примусового виконання постанови № 3-1009/1/1010-2940/02, виданої 10.09.2019 року ДАБІ України про стягнення з ТОВ "Інтергеоком" на користь держави штрафу в розмірі 60210 грн, та стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 6021 грн (а.с.76-76).
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19.05.2025 р. у справі № 640/11208/20 позовну заяву ТОВ "Інтергеоком" до ДАБІ України про скасування постанови № 3-1009/1/1010-2940/02 від 10.09.2019 про накладення на ТОВ "Інтергеоком" штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності в розмірі 60210 грн залишено без розгляду (а.с.111-112).
В свою чергу, законність, зокрема постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.02.2020 року ВП № 61347662, також підтверджено рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2025 року у справі № 640/11246/20, яке набрало законної сили (а.с.113-117). 
Судом установлено, що одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.02.2020 року ВП № 61347662 державним виконавцем також винесено постанову від 20.02.2020 року ВП № 61347662 про стягнення виконавчого збору у розмірі 6 021,00 грн (а.с.82). 
Згідно до частини першої, другої статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір – це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. 
Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. 
На виконання частини статті 27 Закону № 1404-VIIІ державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). 
Стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби. 
Частиною п`ятою статті 27 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом. 
Також, згідно з частиною дев`ятою статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до Закону № 1404-VIII Міністерством юстиції України 02 квітня 2012 року прийнято наказ № 512/5, яким затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень (далі – Інструкція № 512/5 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). 
Пунктом 8 розділу ІІІ Інструкції № 512/5 визначено, що стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону. 
Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження. 
Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору. 
Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження. 
Системний аналіз вищевикладених правових норм свідчить про те, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання рішення. Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, а тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження останній повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору. При цьому стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання. Тобто фактичне виконання, крім випадку такого виконання до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та вжиття виконавцем заходів примусового виконання рішень, не є обов`язковими умовами для стягнення виконавчого збору.
В даному випадку судом не встановлено наявність обставин, які є підставою для звільнення позивача як боржника від сплати виконавчого збору на підставі частини п`ятої, дев`ятої статті 27 Закону №1404-VІІІ.
За таких обставин оскаржувана постанова державного виконавця від 20.02.2020 року ВП № 61347662 про стягнення виконавчого збору була правомірно винесена одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, а визначений державним виконавцем розмір виконавчого збору у сумі 6 021,00 грн відповідає 10 відсоткам суми, що підлягала примусовому стягненню. 
Також державним виконавцем 29.04.2020 року в межах виконавчого провадження № 61347662 винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою для позивача як боржника визначено загальну суму 372,00 грн (а.с.79-80). 
Згідно з частиною першою та другою статті 42 Закону № 1404-VIII кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. 
Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.
Частиною третьою статті 42 Закону № 1404-VIII передбачено, що витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті. 
Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.
Відповідно до частини четвертої статті 42 Закону № 1404-VIII на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення. 
Отже, повноваження державного виконавця приймати постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження прямо обумовлені статтею 42 Закону №1404-VIII. 
Враховуючи вищевикладене, оскаржувана постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 29.04.2020 року ВП № 61347662 також є правомірною та не підлягає скасуванню.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Оскільки в задоволенні позову відмовлено судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Відмовити у задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю "Інтергеоком" (02125, м. Київ, проспект Визволителів, 3, офіс 6, ЄДРПОУ 42447221) до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (02100, м. Київ, вул. Тороповського Георгія, 39, ЄДРПОУ 35011660), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – Державна інспекція архітектури та містобудування України (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, ЄДРПОУ 44245840), про скасування постанов. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду А.В. САГУН