Справа № 740/5186/25 
Провадження № 2/740/193/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 березня 2026 року        м. Ніжин   
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі
головуючого судді Шевченко І. М.,
за участі секретаря судового засідання Хомінець Т. В.,

- за участі представника позивачки - адвоката Васюка Д. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 , поданою представником - адвокатом Васюком Дмитром Геннадійовичем, до ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,
установив:
У вересні 2025 року представник позивачки - адвокат Васюк Д. Г. звернувся до суду з указаною позовною заявою, в якій просив установити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в період з жовтня 2019 року по 29 листопада 2024 року.
Позов мотивовано тим, що в 2006 році позивачка почала проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . У 2007 році у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 народився син. Оскільки шлюб між ними не був зареєстрований, то запис про батька в актовому записі про народження був внесений відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. 
24 вересня 2013 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено шлюб, про що свідчить актовий запис № 424 відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції.
У 2019 році ОСОБА_1 посварилася з чоловіком, у зв`язку з чим 29.12.2019 шлюб було розірвано. Незважаючи на розірвання шлюбу, через кілька місяців позивачка та ОСОБА_3 продовжили проживати однією сім`єю, як дружина та чоловік, без реєстрації шлюбу. Вони виховували спільну дитину, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та взаємні права та обов`язки, притаманні подружжю. Тобто, сімейне життя позивачки та ОСОБА_3 не відрізнялось від того, яке існувало до розлучення.
У червні 2024 року ОСОБА_3 був мобілізований та зарахований до складу військової частини НОМЕР_1 на посаду розвідника взводу спостереження розвідувальної роти. Він проходив службу в зоні бойових дій у Запорізькій області.
16.12.2024 позивачка отримала сповіщення, що її цивільний чоловік ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Роботине Запорізької області. З моменту отримання повідомлення позивачка займалася всіма організаційними питаннями щодо поховання. 
Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої ввійшов житловий будинок по АДРЕСА_1 , в якому позивачка проживала спільно зі своїм чоловіком.
Задля отримання свідоцтва про прийняття спадщини за законом, позивачка звернулася до приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Зеленського В. В., який виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з причини відсутності документів, що підтверджують існування шлюбних відносин.
Згодом позивачка звернулася до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю, однак відповідно до ухвали від 09.07.2025 р. у справі № 740/710/25 заяву залишено без розгляду, так як під час розгляду справи з`ясувалось, що також було подано заяву про прийняття спадщини сестрою ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , у зв`язку з чим вбачається спір про право.
Метою встановлення вказаного вище факту є реалізація позивачкою прав на спадкування.
Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 вересня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 30 жовтня 2025 року 14-00 год.
У подальшому підготовче засідання відкладено на 10 грудня 2025 року 08-30 год.
Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10 грудня 2025 року, зокрема, справу призначено до судового розгляду по суті на 23 січня 2026 року 10-00 год.
23 січня 2026 року судове засідання відкладено на 27 лютого 2026 року 11-00 год.
У судовому засіданні представник позивачки - адвокат Васюк Д. Г. підтримав позовну заяву в повному обсязі, просив її задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду надійшла заява відповідачки про визнання позову та проведення судового засідання без її участі.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що переїхала проживати в м. Ніжин у 2014 році, а постійно - у 2016 році, проживала по сусідству з позивачкою та її чоловіком ОСОБА_5 , які жили разом як звичайна сім`я в будинку по АДРЕСА_1 . Їхній син ОСОБА_6 ріс на її очах. Їй відомо, що вони робили в будинку ремонт, купували техніку, позивачка вела побут. Знає, що вони були в шлюбі, а чи розлучалися - їй невідомо, бо вони постійно жили разом, і їхні відносини не змінювалися. Коли ОСОБА_5 загинув на війні, то позивачка займалася його похованням.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що знає сім`ю позивачки та її чоловіка ОСОБА_5 з 2019 року, у них є син ОСОБА_6 . Жили вони як звичайна сім`я. Вона була в них вдома в будинку по АДРЕСА_1 . Їй відомо, що вони робили ремонт у будинку, купували техніку, меблі - все за спільні кошти. У 2024 році ОСОБА_5 мобілізували, а згодом він загинув, і позивачка займалася його похованням, несла всі фінансові витрати. 
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що знає позивачку давно, близько 20 років. Вона працювала в пологовому будинку, коли позивачка народила сина ОСОБА_6 , а забирав їх чоловік ОСОБА_5 . Позивачка жила разом з чоловіком ОСОБА_5 ще до народження сина ОСОБА_6 , і після народження сина вони спільно проживали як сім`я. Жили вони в будинку ОСОБА_5 , робили там ремонти, купували техніку. Відносини в них були близькі. Як чоловік загинув, то похованням займалася позивачка.
Заслухавши пояснення представника позивачки, свідків, дослідивши письмові докази, які містяться в справі, оцінивши зібрані в справі докази в сукупності, керуючись законом і своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов таких висновків.
Суд установив, що згідно з копією свідоцтва про шлюб (повторно) серії НОМЕР_2 , виданого 17.10.2018 Ніжинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, 24.09.2013 зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , актовий запис № 424.
Шлюб між позивачкою та ОСОБА_3 розірвано 29.06.2019, актовий запис № 62, що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 29.06.2019 Ніжинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області.
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 16 серпня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ніжинського міськрайонного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 464, ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_10 , батько - ОСОБА_11 , мати - ОСОБА_1 . 
Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, стосовно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про батька ОСОБА_11 записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері).
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Роботине Пологівського району Запорізької області.
Із сповіщення сім`ї на ім`я ОСОБА_1 за № 393 від 16.12.2024 убачається, що її колишній чоловік, молодший сержант ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час виконання військового обов`язку, захищаючи свободу і незалежність України загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 у районі населеного пункту Роботине Пологівського району Запорізької області. 
У матеріалах справи міститься копія свідоцтва про поховання № 900, яке видане ОСОБА_1 .
Згідно з договором-замовленням № 900 на організацію поховання від 23.12.2024, накладною № 713 від 23.12.2024, організацією поховання ОСОБА_3 займалася позивачка. 
Постановою приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Зеленського В. В. від 27.01.2025 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з підстав відсутності підтвердження проживання ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_3 однією сім`єю.
Ніжинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на запит суду щодо наявності або відсутності актового запису про шлюб стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у період із жовтня 2019 року по 29 листопада 2024 року повідомив про відсутність таких відомостей. 
Допитані судом у судовому засіданні свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 підтвердили обставини спільного проживання позивачки та ОСОБА_3 однією сім`єю, як чоловіка та дружини у період з жовтня 2019 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд вправі встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Відповідно до ч. 2 статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що ознаками сім`ї є, зокрема, спільне проживання, спільний побут та ведення спільного господарства.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.
Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.
Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 07 грудня 2020 року у справі № 295/14208/18-ц (провадження № 61-12879св20) та постанові від 20 січня 2021 року в справі № 178/90/18-ц (провадження № 61-12353св20).
У постанові Верховного Суду від 17.04.2023 у справі № 463/11211/19 зазначено, що для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю. Таким чином, предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Критеріями, за якими майну може бути надано статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, відповідно до якої йому може бути надано правовий статус спільної власності подружжя. З урахуванням зазначеного, вирішуючи спір про поділ майна, необхідно установити як обсяг спільного нажитого майна, так і з`ясувати час та джерела його придбання, а вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки.
Також у постанові Верховного Суду від 07.02.2024 у справі № 383/821/22 зазначено, що предметом доказування під час розгляду справ про встановлення факту проживання однією сім`єю є, передусім, сукупність обставин, що згідно із законом складають основні ознаки сім`ї: спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків, що визначено ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України. При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту також доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.
Згідно з вимогами статей 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема, показаннями свідків, підтверджується спільне проживання позивачки та ОСОБА_3 , спільне ведення ними господарства, наявність спільного бюджету, взаємних прав та обов`язків, тобто факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю без шлюбу у період часу з жовтня 2019 року по ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Відповідачка не надала доказів на спростування обставин, викладених позивачкою, та не заперечувала проти задоволення позову.
Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивачки та їх задоволення.
У зв`язку з тим, що позивачка не заявляє вимог про стягнення з відповідача судових витрат, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст. 13 ЦПК України, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно зі ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. 12, 13, 76 - 81, 141, 258, 259, 265, 273, 315ЦПК України, суд
ухвалив:
Позов  ОСОБА_1 , поданий представником - адвокатом Васюком Дмитром Геннадійовичем, до ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - задовольнити.
Установити факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ; РНОКПП НОМЕР_6 ; АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ; помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у період часу з жовтня 2019 року по ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя І. М. Шевченко